У Х В А Л А
25 березня 2021 року
м. Київ
справа № 371/1142/19
провадження № 61-15519ск20 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Олійник А. С. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Яремка В. В.,
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 23 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,
В С Т А Н О В И В :
У вересні 2019 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду із позовом до  ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. 
Позов обгрунтований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла їх баба ОСОБА_4 , яка на день смерті зареєстрована та проживала в с. Маслівка Миронівського району Київської області. Після її смерті відкрилась спадщина. На день смерті ОСОБА_4 її спадкоємцями за законом є дочка ОСОБА_3 , внуки: ОСОБА_1 і ОСОБА_2 . У встановлений законом шестимісячний строк із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 позивачі до нотаріальної контори не звернулися. 23 серпня 2019 року, на звернення до приватного нотаріуса Миронівського районного нотаріального округу Шепітко В. В. щодо прийняття спадщини, вони отримали повідомлення, про те, що строк для прийняття спадщини ними пропущено, нотаріус запропонував звернутися до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Строк для прийняття спадщини пропущено у зв`язку хворобою їх батька ОСОБА_5 , який потребував постійного лікування та стороннього догляду. Батько є інвалідом 3 групи пожиттєво, погіршення стану його здоров`я обумовлене періодичними перепадами у нього кров`яного тиску, постійними серцевими болями, підвищенням рівню цукру в крові та больовими проявами атеросклерозу коронарних артерій. Стан його здоров`я значно ускладнює вчинення ним будь-яких активних дій, необхідних для забезпечення його життєдіяльності. Позивачі постійно доглядали за хворим батьком та перебували і перебувають у складній життєвій ситуації. Втратили матір та хвилюються за здоров`я і життя батька, весь час перебувають в пригніченому психологічному стані через ці обставини. Значна відстань від місця відкриття спадщини також унеможливлювала вчасне прийняття ними спадщини. ОСОБА_1 постійно проживає у Черкаській області біля хворого батька, ОСОБА_2 навчається та проживає у м. Дніпро, а спадкове майно знаходиться у межах Київської області. Зазначені обставини перешкодили звернутись до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини. Позивачі вважають, що строк прийняття спадщини пропущено з поважних причин, тому просили в судовому порядку визначити додатковий строк для прийняття спадщини.
Рішенням Миронівського районного суду Київської області від 20 серпня 2020 року позов задоволено частково. Визначено ОСОБА_1 додатковий строк у три місяці, починаючи з моменту набрання рішенням чинності, для подання заяви про прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 . У задоволенні позову ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовлено. 
Суд першої інстанції, задовольнивши позов ОСОБА_1 , виходив того, що позивач доглядав хворого батька, тому не міг своєчасно звернутися про прийняття спадщини. Пропущений ним строк для подання заяви про прийняття спадщини є незначним. Незначний часовий проміжок між закінченням строку прийняття спадщини та подання позову про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є підставою для задоволення його вимог. Відмовивши в позові ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив з того, що обставини, на які вона посилалась, як на підставу для задоволення позову, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, тому суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_2 є недоведеним та необґрунтованим.
Постановою Київського апеляційного суду від 23 листопада 2020 року апеляційну скаргу  ОСОБА_3 , подану адвокатом Карпенко А. А., задоволено частково. Рішення Миронівського районного суду Київської області від 20 серпня 2020 року в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовлено. У частині відмови в позові ОСОБА_2 рішення Миронівського районного суду Київської області від 20 серпня 2020 року залишено без змін. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Суд апеляційної інстанції виходив з того, що відстань від місця проживання позивача ОСОБА_1 до місця відкриття спадщини (відстань між Черкаською областю і Київською областю - 154 кілометри) не може бути визнана поважною непереборною обставиною, оскільки це не позбавляло його можливості подати заяву про прийняття спадщини поштою (повідомленням, телеграмою). Проживання та навчання в іншому населеному пункті спростовують доводи позивача про її постійний догляд за батьком, переживання після смерті матері та перебування позивачів у пригніченому стані через стан здоров`я батька не може бути розцінено, як істотні труднощі для спадкоємця на вчинення дій щодо прийняття спадщини.
Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що у обох позивачів були відсутні об`єктивні, непереборні, істотні труднощі для своєчасного прийняття спадщини, тому висновки суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог є безпідставними.
У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного суду від 23 листопада 2020 року. 
Ухвалою Верховного Суду від 28 грудня 2020 року касаційну скаргу залишено без руху оскільки у порушення пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України заявнику необхідно надіслати на адресу суду уточнену редакцію касаційної скарги, в якій повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав), копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи, заявнику запропоновано сплатити судовий збір у розмірі 3 073,60 грн.
На виконання ухвали у встановлений строк заявник сплатив судовий збір.
Касаційна скарга подана у передбачений законом строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, судовий збір сплачено.
Згідно з частиною другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанови суду апеляційної інстанції є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу. Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
Як на підставу касаційного оскарження, заявник посилається на те, що суди попередніх інстанцій застосували норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 681/203/17-ц (провадження № 61-26164св18), від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 (провадження № 61-38298св18), від 21 вересня 2020 року у справі № 130/2517/18 (провадження № 61-14962св19), від 28 жовтня 2019 року у справі № 761/42165/17-ц (провадження № 61-49121св18),  постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7, у постановах Верховного суду України від 23 серпня 2017 року у справі 2/235/10/16, від 26 вересня 2012 року у справі №6-85цс12.
Також, підставою касаційного оскарження судового рішення, заявник зазначає, що суд не дослідив зібрані у справі докази.
Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені пунктом 1 частини другої статті 389, пунктом 1 частини третьої статті 411 ЦПК України, для відкриття провадження.
Касаційну скаргу подано з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.
Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження. 
Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,
У Х В А Л И В:
Відкрити касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 .
Витребувати із Миронівського районного суду Київської області матеріали цивільної справи № 371/1142/19 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 26 квітня 2021 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                              А. С. Олійник
          С. О. Погрібний
          В. В. Яремко