ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

27 січня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 280/4126/20	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Щербака А.А. (доповідач),
                               суддів:  Баранник Н.П., Малиш Н.І.,     
за участю секретаря судового засідання Яковенко О.М. 
розглянувши в м. Дніпро у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2020 року (суддя Семененко М.О.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -
                                                            
                                                        ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулась з позовом до Головного управління пенсійного фонду України в Запорізькій області просить:
1) визнати протиправним та скасувати рішення 923060137027 від 05.07.2017 Бердянського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, яке викладене в протоколі призначення пенсії та яким заблоковано виплату позивачу пенсії з грудня 2016 року;
2) зобов`язати відповідача обрахувати та виплатити позивачу заборгованість з виплати пенсії з 01 грудня 2016 року по червень 2020 року, перерахувавши кошти на її рахунок в Акціонерному товаристві Комерційний банк «Приватбанк» IBAN № НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2020 року в задоволенні позову відмовлено.
Представником позивача подана апеляційна скарга, просить рішення суду першої інстанції скасувати, позов задовольнити. 
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права, не враховано докази постійного проживання  позивача  в кв.   будинку АДРЕСА_1 , чим спростовано звіти про  неотримання позивачем пенсії у зв`язку з відсутністю вдома. Пенсія не отримувалась  внаслідок  недбальства працівників пошти. 
Також зазначено, що рішення про блокування пенсії позивачу не направлялось, а право позивача на соціальний захист було  порушено.
Крім того, зазначено, що  пенсій повинна бути сплачена з  часу початку невиплати пенсії і сплачена одразу всією сумою заборгованості. 
Представник позивача апеляційну скаргу підтримав.
Представник відповідача не з`явився, направив  письмові заперечення на апеляційну скаргу. 
Колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Як було встановлено судом першої інстанції, позивач з 20.11.1990 перебуває на обліку в УПФУ як отримувач пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV.
Рішенням Бердянського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області №923060137027 від 05.07.2017 заблоковано (припинено) виплату пенсії ОСОБА_1 у зв`язку з тривалою не оплатою.
На адвокатський запит від 19.02.2020 Управління листом від 26.02.2020 №0800-02-09-8/5814 повідомило, що за матеріалами пенсійної справи з 20.11.1990 ОСОБА_1 призначена пенсія за віком, виплата пенсії здійснювалась через поштове відділення №8. Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 49 Закону №1058-IV виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду припиняється, зокрема, у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд. Оскільки, з грудня 2016 по травень 2017 року ОСОБА_1 пенсію не отримувала, виплата пенсії була призупинена. Щодо нарахованої пенсії за період з 2017 по 2020 повідомлено, що з січня 2017 року по травень – 2017 року включно пенсія нараховувалась щомісячно у наступних розмірах: січень 2017 року – 1 487,80 грн.; лютий 2017 року - 1 487,80 грн.; березень 2017 року - 1 487,80 грн.; квітень 2017 року - 1 487,80 грн.; травень 2017 року - 1552,80 грн. З 01.06.2017 пенсія не нараховувалась та не виплачувалась. Відповідно до статті 46 Закону №1058-IV, нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.
Вважаючи, що відповідачем протиправно припинено виплату пенсії, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції зазначив, що станом на час розгляду справи позивач із заявою про поновлення виплати пенсії не звертався, тому таке поновлення здійснено не було та питання щодо виплати пенсії за минулий час не віршувалось. 
Колегія суддів з висновками суду першої інстанції погоджується.
Згідно з частиною 1 статті 47 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»  №1058-IV, пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 49 зазначеного Закону виплата пенсії за рішенням територіальних органів ПФУ або за рішенням суду припиняється: 
4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд;
Як було встановлено судом першої інстанції,  відповідачу припинено виплату пенсії у зв`язку із неотриманням пенсійних виплат протягом 6 місяців підряд, що передбачено пунктом 4 частини 1 статті 49 Закону №1058-IV. 
Відповідно до інформації наданої відповідачу Відділенням поштового зв`язку №8 м.Бердянськ Запорізької області нарахована сума пенсії ОСОБА_1 за період з грудня 2016 року по травень 2017 року не виплачена з причини відсутності пенсіонера вдома, що підтверджується Переліком не оплати пенсіонерів по 8 ВПЗ з грудня 2016 року по травень 2017 року.
Колегія суддів погоджується з  висновками суду першої інстанції про відсутність доказів того, що пенсія не отримана позивачем з вини працівників пошти внаслідок конфлікту з останніми, адже такі пояснення не доведені належними доказами.
Матеріали справи не містять доказів того, що позивач звертався до відділення поштового зв`язку щодо невиплати пенсії з вини працівника поштової служби. 
Судом першої інстанції вірно було взято до уваги те, що неотримання пенсії тривало з грудня 2016 року, а позов подано у червні 2020 року, тобто майже чотири роки позивач, не отримуючи пенсійні виплати, не вчинив жодних дій за для з`ясування причин не виплати.
Вірно судом першої інстанції також було зазначено, що надані до матеріалів справи довідка про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №7690 від 24.07.2020, а також квитанції про оплату комунальних послуг, не можуть бути достатнім свідченням того, що під час виплати пенсії позивач перебував удома, оскільки не доводять зазначені обставини, а лише свідчать про факт державної реєстрації місця проживання позивача за певною адресою, а також підтверджують оплату комунальних послуг за особовими рахунками, зареєстрованими на позивача.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що відповідачем правомірно прийнято рішення про припинення виплати пенсії на підставі пункту 4 частини 1 статті 49 Закону №1058-IV.
Відповідно до статті 46 Закону №1058-IV нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.
Судом першої інстанції вірно було зазначено, що у разі звернення особи до пенсійного органу із заявою про поновлення пенсії, останній зобов`язаний розглянути подану заяву із документами в порядку, передбаченому Законом №1058-IV, та прийняти відповідне рішення щодо поновлення або про відмову в поновленні пенсії.
При цьому питання про виплату пенсії за минулий час у відповідності до статті 46 Закону №1058-IV вирішується під час поновлення виплати пенсії.
Як було встановлено судом першої інстанції позивач до Управління із заявою про поновлення виплати пенсії не звертався. 
Доводи апеляційної скарги зазначеного не спростовують.
Підстави для скасування рішення суду прошеної інстанції відсутні. 
Керуючись  ст. ст. 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

                                                  ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії залишити без змін.   
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції в строк, передбачений ст. 329 КАС України.
Постанова у повному обсязі складена 27 січня 2021 року.
   
Головуючий - суддя                                                                      А.А. Щербак 

                               суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      Н.І. Малиш