ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/963/21 Справа № 210/8238/13-ц 	  	Суддя у 1-й інстанції - Сільченко В.Є. Суддя у 2-й інстанції - Бондар  Я. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2021 року                                                                м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді - Бондар Я.М.
суддів - Барильської А.П., Зубакової В.П.
секретар судового засідання – Кислиця І.В.
сторони справи :
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач – ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2 на рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 лютого 2014 року, ухваленого суддею Сільченко В.Є. у м. Кривому Розі, відомості щодо складання повного тексту судового рішення відсутні,-

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2013 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.
В обґрунтування заявлених  вимог позивач посилалась на те, що з 04 червня 2005 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 . Шлюбні відносини було зареєстровано відділом  реєстрації актів цивільного стану П`ятихатського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №37.
Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей: донька ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька – ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , діти проживають з позивачем та перебувають на її утриманні. Відповідач, як батько, матеріальної допомоги в добровільному порядку не надає, аліменти не сплачує.
Просила суд стягнути з відповідача – ОСОБА_3 аліменти на утримання дітей - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку відповідача, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, з дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття .
Рішенням Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 лютого 2014 року позовні вимоги ОСОБА_1 - задоволено у повному обсязі.
Стягнуто з ОСОБА_3 аліменти на користь ОСОБА_1 , на утримання неповнолітньої доньки  - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі1/4 частини  з усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму громадян щомісяця до досягнення повноліття дитиною, починаючи з 31.10.2013 року.
Стягнуто з ОСОБА_3 аліменти на користь ОСОБА_1 , на утримання неповнолітньої доньки  -   ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини  з усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму громадян щомісяця до досягнення повноліття дитиною, починаючи з 31.10.2013 року.
Стягнути з ОСОБА_3 , на користь держави судовий збір  в сумі  243 гривня 60 коп.
В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_3 посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, ставить питання про часткове скасування рішення суду та ухвалення нового в частині визначення розміру стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. 
В мотивування доводів апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги, що відповідно до позовних вимог позивача, ОСОБА_1 ставила питання про стягнення з відповідача аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі ј частини, але суд першої інстанції вийшов за межі заявлених позивачем позовних вимог та стягнув з відповідача аліменти на кожну дитину окремо по ј частці від усіх видів заробітку. 
Суд першої інстанції даним рішенням стягнув з відповідача по ј частці на кожну дитину, що фактично склало Ѕ частку на двох дітей від усіх видів доходів відповідача та визначив щодо сплати не менше 30% прожиткового мінімуму громадян, в той час як повинно бути 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, про що просила позивач.
Крім того суд першої інстанції не звернув уваги на розбіжності предмету та підстав позову ОСОБА_1 , яка в своєму позові посилалась на норми ст.. 199 СК України, які є підставою для стягнення аліментів на утримання повнолітніх дітей та ст.. 185 СК України, що регламентує додаткові витрати на дитину, тоді як це не є предметом заявлених позовних вимог
Також судом першої інстанції порушено норми процесуального права, оскільки відповідача не було повідомлено про слухання справи на 10.02.2014 року про що свідчить відсутність відповідних повідомлень в матеріалах справи, а також відповідно до вимог ч.3 ст. 222 ЦПК України, які діяли на момент постановлення рішення, відповідачу не було направлено копію оскаржуваного рішення.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив. 
Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши доповідь судді- доповідача, представника відповідача ОСОБА_3 – ОСОБА_5 , яка підтримала доводи апеляційної скарги відповідача та просила її задовольнити, позивача ОСОБА_1 , яка заперечувала проти доводів апеляційної скарги та просила залишити її без задоволення, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог, доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних висновків.
Судом встановлено, що 04 червня 2005 року відділом  реєстрації актів цивільного стану П`ятихатського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №37 між сторонами зареєстровано шлюб.
Від шлюбу сторони мають двоє дітей: доньку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку – ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 . (а.с.5-6)
Згідно довідки ТОВ «Євромікс-Кривбас» від 08 січня 2014 року, відповідач ОСОБА_3 торговельним агентом, його дохід з 01 травня 2013 року по 31 жовтня 2013 року складав 6538,74 грн. (а.с.25).
Вирішуючи спір та покладаючи на відповідача обов`язок по сплаті аліментів з ОСОБА_3 аліменти на користь ОСОБА_1 , на утримання неповнолітніх дітей у розмірі по 1/4 частині на кожну дитину,  з усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму громадян щомісяця до досягнення повноліття дитиною, починаючи з 31.10.2013 року, суд першої інстанції виходив з рівного обов`язку батьків утримувати неповнолітніх дітей. 
Проте з висновком суду щодо визначеного розміру аліментів, який підлягає стягненню на користь позивача, колегія суддів не погоджується з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до приписів ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Статтею 51 Конституції України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.
Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Відповідно до ст. 141 СК України ( який діяв на час постановлення рішення) мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
За змістом ст. 180 СК України ( який діяв на час постановлення рішення)батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України ( який діяв на час постановлення рішення)за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі .
Відповідно до   ст. 182 СК України( який діяв на час постановлення рішення) при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.
За положеннями ч.1-3 статті 183 СК України ( який діяв на час постановлення рішення) частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.
За положеннями ч.1 ст.191 СК України  ( який діяв на час постановлення рішення) аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Відповідно до положень ч.3,4 ст.70 ЗУ „Про виконавче провадження" ( який діяв на час постановлення рішення) із заробітної  плати  боржника  може  бути  утримано  за виконавчими  документами   до  погашення   у  повному  обсязі заборгованості у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, відшкодування шкоди у зв`язку із втратою годувальника та збитків чи шкоди, заподіяних злочином, - п`ятдесят відсотків; за всіма іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - двадцять відсотків. Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати не може перевищувати п`ятдесят відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі в разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати в разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати сімдесяти відсотків.
Відповідно до пояснень позивача ОСОБА_1 наданих у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції остання пояснила, що зверталась до суду з позовними вимогами про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/4 як єдиної частки.
Відповідно до положення ч.2 ст.183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
Тобто, стягуючи аліменти на утримання дітей у частці від заробітку (доходу) відповідача, суд повинен був визначити єдину частку на двух дітей. Проте, суд першої інстанції на це уваги не звернув та помилково стягнув з відповідача аліменти по 1/4 частині на кожну дитину.
З урахуванням зазначеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи та невірного застосування норм матеріального права, згідно п.п. 3,4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, з ухваленням нового рішення по справі про задоволення позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 374,3756,381,382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 задовольнити частково.
Рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 лютого 2014 року змінити в частині визначеної єдиної частки розміру стягнутих аліментів на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 ,   ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1/2 частини до 1/4 частини.
В іншій частині рішення суду залишити без мін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повне судове рішення складено 02 квітня 2021 року.

Головуючий:

Судді: