ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1147/21 Справа № 2-6243/11 	  	Суддя у 1-й інстанції - Антонюк О.А. Суддя у 2-й інстанції - Пищида  М. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2021 року                                                                м. Дніпро

       Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого – Пищиди М.М.
 
суддів – Ткаченко І.Ю., Демченко Е.Л.
 
за участю секретаря судового засідання – Лященко С.Г.
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11 вересня 2020 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку на його пред`явлення у справі за позовом Публічного акціонерного товариства “Райффайзен Банк Аваль” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
                                В С Т А Н О В И Л А:
       У вересні 2020 року заявник звернувся до суду з заявою про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку на його пред`явлення у справі за позовом Публічного акціонерного товариства “Райффайзен Банк Аваль” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
       Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11 вересня 2020 року Товариству з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено (а.с194-196).
       Не погодившись з вказаною ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою заяву задовольнити.
        В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилався на те, що ухвала суду винесена з порушенням норм процесуального права (а.с.205-209).
       Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, з наступних підстав.
       Відмовляючи у задоволенні заяви суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для видачі дублікату виконавчого листа та поновлення строку на його пред`явлення, оскільки доказів, що виконавчий лист було втрачено заявником не надано. Крім того, заявник звернувся до суду з заявою про видачу дублікату виконавчого документу після закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчих документів до виконання.
       Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.
       Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.
       Аналіз зазначених норм права свідчить про те, що суд при вирішенні питання про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого на підставі судового рішення, до виконання, повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність або неповажність, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
       Причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно таким умовам: це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк, це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк, виникла протягом строку, який пропущено та підтверджується належними і допустимими засобами доказування.
       Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
       Отже, якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку.
       Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.
       Такий правовий висновок викладено у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11.
        Встановлено, що заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 жовтня 2011 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» суму заборгованості за кредитним договором № 014/3181/147912/73 від 25 квітня 2008 року в розмірі 466 503 (чотириста шістдесят шість тисяч п`ятсот три) грн. 85 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» суму сплаченого при подачі позову судового збору в розмірі 1 700 (одна тисяча сімсот) грн. 00 коп. та суму витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 (сто двадцять) грн. 00 коп
       26 травня 2015 року державним виконавцем Соборного ВДВС м.Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (а.с.177).
       29 вересня 2016 року державним виконавцем Соборного ВДВС м.Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області повернуто ВД стягувачеві на підставі п7 ч.1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» (боржник чи майно не виявлено протягом року з дня оголошення розшуку) (а.с.178).
       Установлено також, що між між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Оксі Банк» 28 грудня 2018 року було укладено договір відступлення права вимоги №114/69, відповідно до якого ПАТ «Оксі Банк» набуло право вимоги за кредитним договором № 014/3181/147912/73 від 25 квітня 2008 року (а.с.76-85).
       Також, 28 грудня 2018 року між ПАТ «Оксі Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір відступлення права вимоги, відповідно до якого останнє набуло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 014/3181/147912/73 від 25 квітня 2008 року, укладеним з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» (а.с.86-93).
       Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08 листопада 2019 року замінено стягувача Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» у виконавчому провадженні з виконання рішення Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 06 жовтня 2011 року у цивільній справі № 2-6243/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал».        
       Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання.
       У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення (ч. 5 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження»).
       У відповідності до положень п. 2 ч. 1 статті 22 закону України «Про виконавче провадження» N606-XIV, який був чинним на момент ухвалення в жовтні 2011 року рішення Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська у справі 2-6243/11, строк пред`явлення рішення суду до примусового виконання становив 1 рік, який обраховується від наступного дня після набрання рішенням законної сили (ч. 2 ст. 22 цього закону).
       У справі що розглядається рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 жовтня 2011 року набуло законної сили 18 жовтня 2011 року.
       Поважність пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання заявник обґрунтовує тим, що виконавчий лист було втрачено при пересилці, а також те, що заявник набув статусу стягувача лише 28 грудня 2018 року.
       Згідно приписів статті 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.
       Так, усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.
       Отже, укладанням договору відступлення права вимоги до ТОВ «Вердикт Капітал» перейшли не тільки права вимоги за кредитним договором, а також всі інші пов`язані з ним права в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав.
       Колегія суддів дослідивши матеріали справи встановила, що на момент укладення договору відступлення права вимоги 28 грудня 2018 року між ПАТ «Оксі Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» строк пред`явлення виконавчого листа за рішенням суду сплинув. 
       Матеріали справи не містять жодних доказів того, що первісний стягувач ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в період з 29 вересня 2016 року (повернення ВД стягувачеві) по грудень 2018 року (укладення договорів відступлення права вимоги) вчиняв хоч якісь активні дії, які б були спрямовані на з`ясування стану виконання відомого йому виконавчого провадження, його статусу та вчинених у ньому виконавчих дій, хоча мав об`єктивну можливість знати про належність виконання своїх прав у виконавчому провадженні та усвідомлювати про можливу ймовірність порушення таких прав учасниками виконавчого провадження.
       Таким чином ще первісним стягувачем було допущено надмірну процесуальну бездіяльність внаслідок довготривалої пасивної поведінки, а отже ще ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» було пропущено строк для повторного пред`явлення виконавчого листа до виконання, і доказів поважності пропуску такого строку матеріали справи не містять і сторонами не надано суду.
       Уклавши договори про відступлення прав вимоги ТОВ «Вердикт Капітал» набуло прав та обов`язків кредитора в тому самому обсязі що мав і первісний кредитор ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на момент укладення таких договорів (в тому числі й щодо пред`явлення виконавчого листа до виконання, строк пред`явлення по якому пропущено). З цього слідує, що укладаючи договори про відступлення прав вимоги ТОВ «Вердикт Капітал» мало реальну можливість виявити ризики, пов`язані з наявністю строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання у зв`язку з наявною давністю ухвалення судового рішення (06 жовтня 2011 року). А звідси, допущена процесуальна бездіяльність первісного кредитора створює усі відповідні правові наслідки і для нового кредитора.
       Відтак, саме по собі посилання заявника на те, що він набув статусу стягувача лише 28 грудня 2018 року, а також те, що виконавчий лист було втрачено при пересилці, не може бути достатнім, об`єктивним та правомірним доводом для поновлення строку з пред`явлення виконавчого листа до виконання. А тому, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні заяви в частині заявленої вимоги про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання за недоведеністю такої. Таким чином, зазначене є підставою і для відмови заявнику у видачі дубліката виконавчого листа.
       Посилання апелянта що виконавчий лист був виданий до набрання законної сили Закону України “ Про виконавче провадження” (від 02.06.2016 року ) а тому в розумінні п.5 розділу ХШ Прикінцевих та перехідних положень Закону України “ Про виконавче провадження” може бути пред`явлений у строки, встановлені цим Законом протягом 3-х років, колегія суддів вважає помилковими, з наступних підстав.
       Дійсно, 05.10.2016 року набув чинності Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII.
       Відповідно пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону №1404-VIII «Про виконавче провадження»: строк пред`явлення виконавчих документів до виконання, виданих до 05.10.2016 р. збільшено і відтепер становить три роки.
       Відповідно до ч. 1 ст. 12 вказаного Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 02.06.2016 виконавчі документи пред`являються до примусового виконання протягом трьох років.
       Відповідно до статті 58 Конституції України Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
       Проте, положення статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 02 червня 2016 року, якою збільшено строк пред"явлення виконавчого листа до виконання, не застосовуються на повторне пред`явлення стягувачем виконавчих листів для виконання.
       Положення Закону України від 02.06.2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» в частині строків пред`явлення виконавчих документів до виконання, визначених у ч. 1 ст. 12 цього Закону, в аспекті положень пункту 5 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону, розповсюджуються виключно на виконавчі документи пред"явлені виконавцеві вперше.
       Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26.09.2019 року по справі № 409/4751/12.
       В даному випадку, виконавчий документ вже пред`являвся стягувачем до виконання 26 травня 2015 року до набрання чинності новим Законом України "Про виконавче провадження", яким збільшено строк пред"явлення виконавчого документа до виконання, тому положення п. 5 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 року на дані правовідносини не розповсюджується.
       За таких обставин, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін.
       Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А :
       Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал»- залишити без задоволення.
       Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11 вересня 2020 року - залишити без змін.
       Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до чинного законодавства.
       Судді: