СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
проспект Незалежності, 13, місто Харків, 61058
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

          "10" лютого 2021 р.                                                                        Справа № 922/1939/20  

Cхідний апеляційний господарський суд у складі:
           Головуючий (суддя-доповідач): Судді: 	 Стойка О.В.  Барбашова С.В., Пушай В.І. 	
          розглянувши в            порядку письмового                   провадження  без виклику учасників  апеляційну скаргу	   Приватного акціонерного товариства “Енергооблік” м.Харків   	
 на рішення  господарського суду	  Харківської області 	
від	30.09.2020 року 	
у справі	№922/1939/20 (суддя Шатерніков М.І.)	
за позовом   до:   про  та за зустрічним   позовом   до   про	Товариства з обмеженою відповідальністю “НПП  Командор” м.Харків   Приватного акціонерного товариства “Енергооблік”  м.Харків   стягнення 95805,16 грн.   Приватного акціонерного товариства “Енергооблік”  м.Харків  Товариства з обмеженою відповідальністю “НПП  Командор” м.Харків  стягнення 14238,00 грн. 	

ВСТАНОВИВ:

У червні 2020 року до господарського суду Харківської області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "НПП Командор" (далі-Позивач) із позовом до Приватного акціонерного товариства "Енергооблік" (далі-Відповідач) про стягнення суми заборгованості у розмірі 95 805,16 грн. з яких 92 746,32 грн. сума основного боргу та 3% річних  у сумі 3 058,84 грн. у зв`язку з неналежним виконанням Відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо своєчасності оплати поставленої Позивачем 01.10.2019 року та 06.02.2020 року продукції. Також у серпні 2020 року до господарського суду Харківської області звернувся Відповідач із зустрічним позовом до Позивача про стягнення 14 238,00 грн., та вимогою про вивезення товару.
Рішенням господарського суду Харківської області від 30.09.2020 року первісний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "НПП Командор" про стягнення 95 805,16 грн. - задоволено,  стягнуто з Відповідача на користь Позивача 92 746,32 грн. основного боргу та 3 058,84 грн. - 3% річних, а також 2 102,00 грн. судового збору, сплаченого за подання позовної заяви.
У задоволенні зустрічного позову Приватного акціонерного товариства "Енергооблік" до Товариства з обмеженою відповідальністю "НПП Командор" про стягнення 14 238,00 грн., та вчинення певних дій - відмовлено.
          Відповідач, не погодившись з рішенням господарського суду, звернувся із апеляційною скаргою на рішення від 30.09.2020 року у справі №922/1939/20, в якій просив скасувати спірне рішення та прийняти нове, яким в задоволенні первісного позову - відмовити,  а вимоги зустрічної позовної заяви - задовольнити.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги заявник посилається на порушення господарським судом норм матеріального та процесуального права України, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.
Зокрема, скаржник вважає, що суд першої інстанції прийняв рішення з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки Позивачем при виготовленні та поставленні товару (кожухів) було допущено істотне порушення умов договору через зміну комплектності (асортименту) товару, що стало наслідком неможливості використання поставленого товару Відповідачем за його цільовим призначенням.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 11.12.2020 року у справі №922/1651/20 було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Відповідача на рішення господарського суду Харківської області від 30.09.2020 року та встановлено строк учасникам справи для надання відзиву на апеляційну скаргу з доказами його (доданих до нього документів) надсилання іншим учасникам справи. Вказаною ухвалою також повідомлено учасників справи про розгляд апеляційної скарги без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) в світлі ч. 10 ст. 270 ГПК України, оскільки ціна позову в означеній справі менша ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
До канцелярії, а також на електронну адресу Східного апеляційного господарського суду 22.12.2020 року та 24.12.2020 року від Позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, за змістом якого останній просив суд апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства “Енергооблік” м.Харків залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції від 30.09.2020 року по справі №922/1939/20 - без змін.
Будь-яких інших заяв чи клопотань до канцелярії Східного апеляційного господарського суду в межах розгляду даної апеляційної скарги не надходило.
За таких обставин, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без виклику учасників справи.
Враховуючи положення ч. ч. 13, 14 ст. 8 ГПК України, фіксація розгляду апеляційної скарги у порядку письмового провадження (без повідомлення учасників справи) не здійснюється.
Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.
Рішенням господарського суду в межах даної справи встановлені наступні обставини:
-          виставлення Позивачем Відповідачу 26.10.2018 року рахунку на оплату №241 товару з найменуванням «кожух В2.666.02.00.000» у кількості 160 штук за ціною  557, 21 грн. (без ПДВ) за 1 (одну) штуку, на загальну суму 106 984,32 грн. (з ПДВ);
-          гарантування Відповідачем в  листі від 05.04.2019 року оплату по рахунку №241 від 26.10.2018 року на суму 106 984,32 із кінцевим строком оплати 01.06.2019 року (а. с. 9);
-          здійснення Позивачем поставки та прийняття Відповідачем зазначеного товару «кожух В2.666.02.00.000» за видатковою накладною №212  від 01.10.2019 року  у кількості 20 шт. за ціною - 557, 21 грн. на загальну суму з ПДВ 13 373,04 грн., а також за видатковою накладною № 22 від 06.02.2020 року у кількості 140 шт. за ціною - 557, 21 грн. на загальну суму з ПДВ 93611,28 грн. (а. с. 6, 8, 17);
-          здійснення Відповідачем 30.09.2019 року часткової оплати товару на  сумі 14 238,   00 грн. на підставі зазначеного рахунку №241 від 26.10.2018 року.
                                                                                                                        Наведені обставини сторонами не заперечуються.
В обґрунтування первісних позовних вимог до Відповідача, Позивач посилався на порушення останнім умов договору в частині своєчасної оплати поставленого товару (кожухів) на загальну суму 92 746,32 грн. Також за несвоєчасне виконання зобов`язання Позивачем на основну суму заборгованості було нарахована та заявлено до відшкодування 3% річних за період з 01.06.2019 р. по 17.06.2020 р. у розмірі 3 058,84 грн.
Відповідач  заперечував проти задоволення первісних позовних вимог, посилаючись на те, що Позивачем при здійсненні поставки товару було допущено істотне порушення умов договору, а саме здійснено порушення комплектності (асортименту) товару, що стало наслідком неможливості використання поставленого товару (кожухів) за його цільовим призначенням. Враховуючи викладене, Відповідач зазначав про безпідставність вимог за первісним позовом та відсутність у нього обов`язку здійснювати оплату поставленого товару. 
У свою чергу, Відповідач звертаючись до суду з зустрічним позовом зазначав, що Позивачем, в порушення умов договору та приписів ст. 682 ЦК України було поставлено товар неналежної якості (комплектності), від отримання якого він відмовився, що зумовило звернення до суду з вимогами до Позивача про стягнення вже оплаченої суми 14 238, 00 грн. та зобов`язання вивезти вищенаведений товар.
Задовольняючи первісні позовні вимоги, суд першої інстанції зазначав про їх обґрунтованість та доведеність належними доказами,  а також не спростування Відповідачем факту неналежного виконання ним умов Договору в частині своєчасної оплати поставленого товару           перед Позивачем у сумі 92 746,32 грн. за поставлений товар. Відмовляючи в частині задоволення зустрічного позову, господарський суд зазначав, що Відповідач належним чином не довів факт поставки Позивачем товару неналежної якості.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній  додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.  Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
          Колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції обґрунтованими, а доводи апеляційної скарги такими, що їх не спростовують, виходячи з наступного.
           Відповідно до ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.
          Частиною 1 ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.
Згідно із ч. 1 ст. 181 ГК України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.
Згідно із положеннями ст. ст. 627, 628, 629 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Так, відповідно до матеріалів справи, а також пояснень сторін, договір між Позивачем та Відповідачем у формі єдиного документа не укладався, але Позивачем належними доказами, а саме  видатковими накладними №212 від 01 жовтня 2019 року та №22 від 06 лютого 2020 року підтверджено факт здійснення ним поставки Відповідачу товару (кожухів В2.666.02.00.000) на загальну суму 106 984,32 грн. Факт прийняття вищезазначеного товару підтверджується особистим підписом представника Відповідача - Ярошевського О.А., а також печаткою Відповідача на видаткових накладних № № 212,22.
Крім того, враховуючи зміст вищенаведеного рахунку, листа Відповідача щодо гарантування кінцевого строку оплати, видаткових накладних № 212 від 01.10.2019 та № 22 від 06.02.2020, зміст платіжного доручення №5723 від 30.09.2019 про часткову оплату зазначеного рахунку, копії довіреностей від 22.02.2019 року та 20.01.2020 року  на отримання товару підтверджують узгодження сторонами істотних умов договору купівлі-продажу товару з найменуванням «кожух В2.666.02.00.000» у кількості 160 штук за ціною  557, 21 грн. (без ПДВ) за 1 (одну) штуку, на загальну суму 106 984,32 грн. (з ПДВ) зі строком оплати 01.06.2019 року.
Матеріалами справи підтверджується факт виконання Позивачем свого обов`язку з поставки зазначеного товару Відповідачу, а також факт часткового виконання обов`язку Відповідачем з оплати зазначеного товару. В свою чергу отриманий від Позивача товар був прийнятий Відповідачем  без зауважень.
Вищенаведені обставини справи підтверджувалися Позивачем та не заперечувалися Відповідачем, а ні у відзиві на позовну заяву, а ні в апеляційній скарзі.
Отже предметом спору в межах даної справи з урахуванням заперечень Відповідача є виконання Позивачем обов`язку дотриматися вимоги щодо належної якості (комплектності) товару, про які домовилися сторони, укладаючи договір у спрощений спосіб.
Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено,  якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). 
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.
За приписами ч. 1 ст. 693 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу. 
Згідно з ч. ч. 1, 2, 4 ст. 673 ЦК України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується. Якщо продавець при укладенні договору купівлі-продажу був повідомлений покупцем про конкретну мету придбання товару, продавець повинен передати покупцеві товар, придатний для використання відповідно до цієї мети. Якщо законом встановлено вимоги щодо якості товару, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, який відповідає цим вимогам.
Відповідно до ч. 1 ст. 675 ЦК України товар, який продавець передає або зобов`язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу.
В силу вимог ч. 1 ст. 687, ч. 1 ст. 688 ЦК України перевірка додержання продавцем умов договору купівлі-продажу щодо кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару та інших умов здійснюється у випадках та в порядку, встановлених договором або актами цивільного законодавства. Покупець зобов`язаний повідомити продавця про порушення умов договору купівлі-продажу щодо кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару у строк, встановлений договором або актами цивільного законодавства, а якщо такий строк не встановлений, - в розумний строк після того, як порушення могло бути виявлене відповідно до характеру і призначення товару. У разі невиконання покупцем цього обов`язку продавець має право частково або в повному обсязі відмовитися від задоволення відповідних вимог покупця, якщо продавець доведе, що невиконання покупцем обов`язку повідомити продавця про порушення умов договору купівлі-продажу спричинило неможливість задоволення його вимог або спричинить для продавця витрати, що перевищують його витрати у разі своєчасного повідомлення про порушення умов договору.
Позивачем до матеріалів справи надано відповідні документи на підтвердження факту поставки товару Відповідачу за первісним позовом, а саме видаткові накладні № № 212, 22, а останнім в свою чергу не спростовано, що листом від 05.04.2019 року покупець (ПрАТ "Енергооблік") гарантував оплату по рахунку № 241 від 26.10.2019 року на суму 106 984,32 грн. згідно надходжень грошових коштів від замовника, проте остаточне погашення суми не пізніше 01.06.2019 року, але належним чином свої зобов`язання не виконав, що стало наслідком порушення умов договору в частині строків оплати за поставлений товар.
Так, враховуючи викладене, керуючись приписами ст. 526 ЦК України, суд першої інстанцій дійшов правомірного та обґрунтованого висновку, в частині задоволення вимог первісного позову, виходячи з того, що Позивач за первісним позовом надав вичерпні докази здійснення ним поставки товару Відповідачу за первісним позовом, а останній дій щодо належного виконання умом договору не вчинив, а саме не здійснив повну оплату за поставлений товар за відповідними видатковими накладними за № № 212, 22 у встановлений строк, а саме до 01.06.2019 року.
Також, Позивачем за первісним позовом було заявлено вимоги про відшкодування 3 % річних, за період з 01.06.2019 по 17.06.2020 у сумі 3058,84 грн., за неналежне виконання Відповідачем своїх зобов`язань в частині повної оплати поставленого товару.
Так, відповідно до матеріалів справи, Відповідач за первісним позовом не спростовує факт прострочення ним виконання зобов`язання в частині оплати поставленого товару. Доводів щодо непогодження з розміром нарахованих Позивачем за первісним позовом 3 % річних в сумі 3 058,84 грн. апеляційна скарга не містить. В суді першої інстанції Відповідач за первісним позовом також не наводив доводів на спростування суми чи періоду нарахованих 3% річних.
Доводів на спростування законності вищезазначених нарахувань Відповідачем за первісним позовом, а ні в суді першої інстанції, а ні в суді апеляційної інстанції наведено не було.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів зазначає про обґрунтованість висновків суд першої інстанції, що позовні вимоги в частині стягнення 3% річних за період з 01.06.2019 по 17.06.2020 у сумі 3 058,84 грн. є доведеними, правомірно заявленими та погоджується з висновком суду першої інстанції щодо їх задоволення.
Доводи Відповідача, що викладені ним в зустрічній позовній заяви, за змістом якої він вимагає стягнути з Позивача частково сплачені кошти за отриманий товар та зобов`язати останнього вивезти поставлений ним товар, в запереченнях на первісний позов та в апеляційній скарзі мають аналогічний характер та зводяться до тверджень Відповідача про порушення Позивачем умов договору при виготовленні та поставленні товару (кожухів) через зміну комплектності (асортименту) товару, що стало наслідком неможливості використання поставленого товару Відповідачем за його цільовим призначенням.
Вищезазначені вимоги, Відповідач мотивує тим, що ним було виявлено недоліки щодо якості придбаного товару, так як Позивач мав поставити Відповідачу товар - кожухи В2.666.02.00.000 - в кількості 160 штук із параметрами, зазначеними в технічній документації, а фактично поставило товар з іншими розмірами (товар має бути 55, а виконано розмір 50.5 та 50,62; товар має бути 110 - виконано розмір 100,32 та 101,24; товар має бути 175 - виконано розмір 172).
У якості доказу таких тверджень Відповідач надав акт позапланової інвентаризації браку механічного цеху № 1 від 05.08.2020 року, що складений та підписаний виключно працівниками останнього та після звернення Позивача до суду з даним позовом, за змістом якого в цеху виявлено 160 штук кожухів В2.666.02.00.000, які були забраковані по лінійним розмірам за актом № 32 від 01.06.2020 року (а. с. 68).
Також за змістом акту № 32 від 05.08.2020 року інженер по якості и юрисконсульт Відповідача провели заміри зазначених деталей, внаслідок чого з`ясували їх недодержання розмірам: 55, 110,175, замість яких виконане: 50,5 (50,62), 100,32 (101,24) та 172 відповідно (а. с. 69).
Внаслідок виявлених обставин Відповідач 06.08.2020 року направив Позивачу лист з проханням прибути 10.08.2020 року для спільної перевірки та складання необхідного акту щодо не відповідності поставленого товару (кожухів В2.666.02.00.000) фактично замовленим кожухам їх характеристикам та параметрам, які були зазначені в технічній документації.
Позивачем факт поставки Відповідачу неякісного або некомплектного товару заперечувався, він наполягав, що після прийняття Відповідачем товару він жодним чином не заперечував його якість або комплектність, лише після звернення до суду Відповідач почав створювати штучні підстави до заявлення зустрічних позовних вимог.
Судова колегія погоджується з доводами Позивача, що претензії Відповідача  щодо невідповідності параметрів поставленого товару є претензіями щодо якості, а не до комплектності, оскільки йдеться про невідповідність цих параметрів умовам договору та       неможливість використовувати товар для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується, як то передбачає зміст ст. 673 ЦК України. 
Судова колегія вважає доводи Відповідача недоведеними належними доказами, оскільки, по - перше - в матеріалах справи відсутні докази погодження сторонами параметрів товару, на дотриманні яких наполягає Відповідач; по - друге - невідповідність фізичних розмірів спірного товару не має характеру прихованого недоліку та могла бути встановлена в момент прийому товару, або протягом кілька днів після цього; по - третє - Відповідачем взагалі не надано обґрунтування та доказів того, що зазначений товар не міг бути використаний за призначенням внаслідок обставин, на яких наполягає Відповідач.
Крім того, при наявності заперечень з боку Позивача щодо невідповідності спірного товару, надані Відповідачем докази не розцінюються судовою колегією у якості достовірних, оскільки складені вони виключно працівниками Відповідача, що є заінтересованими особами та без видимих на те підстав.
При цьому, положеннями чинного законодавства передбачено обов`язок покупця перевірити додержання продавцем умов договору щодо якості, оскільки у випадку виявлення недоліків товару щодо якості продавець повинен розглянути претензії щодо якості товару у момент приймання товару покупцем (перша вимога щодо неналежної якості товару була надіслана Відповідачем 06.08.2020 року, тобто через значний перебіг часу після поставки першої  партії товару (01.10.2019 року).
Щодо посилань сторін на порядок прийняття товарів за якістю, що передбачений Інструкцією про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за якістю N П-7 від 25.04.1966 року (далі-Інструкція), то зазначений документ не розглядається судовою колегією у якості джерела права, оскільки не надано доказів узгодження сторонами застосування норм зазначеного документу у своїх договірних відносинах.
Разом з тим, оскільки обидві сторони наполягають на проведенні дослідження норм зазначеної Інструкції в частині строку проведення прийомки товару, то судова колегія звертається до вимог зазначеної Інструкції з метою конкретизації розумності строку, передбаченого ч. 2 ст. 680 ЦК України, що обмежує пред`явлення покупцем вимоги у зв`язку з недоліками товару, якщо на товар не встановлений гарантійний строк або строк придатності, а договором або законом не встановлений більший строк. 
Відповідно до 6 Інструкції, прийомка продукції за якістю та комплектності проводиться на складі отримувача при поставці в межах міста - не пізніше 10 днів після надходження продукції. 
За змістом п. п. 8, 9 Інструкції, торгові організації мають право незалежно від перевірки якості товарів, проведеної під час приймання товару, складати акти про виявлені недоліки товару. При цьому, акт про виявлення прихованих недоліків повинен бути складений протягом 5 днів після виявлення недоліків, однак не пізніше чотирьох місяців з дня надходження продукції на склад одержувача, якщо інші терміни не встановлені обов`язковими для сторін правилами. Акт про приховані недоліки, виявлені в продукції з гарантійними термінами служби або зберігання, повинен бути складений протягом 5 днів після виявлення недоліків, але в межах встановленого гарантійного терміну. Прихованими недоліками визнаються такі недоліки, які не могли бути виявлені при звичайній для даного виду продукції перевірці і виявлені лише в процесі обробки, підготовки до монтажу, в процесі монтажу, випробування, використання і зберігання продукції.
Оскільки невідповідність розміру товару не має прихованого характеру, доводи Відповідача є вочевидь необґрунтованими. 
Враховуючи викладене, колегія суддів зазначає, що Відповідачем не доведено належними доказами, що сторонами при укладенні спірного правочину були чітко узгоджені вимоги щодо розмірів товару, та не доведено того, що вказані вимоги були порушені саме продавцем (Позивачем). Також, покупцем не доведено факт поставки товару неналежної якості за накладними, заборгованість за якими пред`явлена Позивачем до стягнення в межах даної справи.
Вищенаведене спростовує доводи апеляційної скарги про істотне порушення Позивачем за первісним позовом умов договору через зміну комплектності (асортименту) товару.
Також колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції, приймаючи спірне рішення, в повній мірі дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення на основі всіх доводів, що були належним чином надані сторонами і підтверджувалися наявними в матеріалах справи доказами.
Будь-яких порушень норм матеріального або процесуального права в діях суду першої інстанції при розгляді ним зазначеної справи судовою колегією не встановлено, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції.
За таких підстав рішення господарського суду Харківської області від 30.09.2020 року у справі №922/1939/20 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга – без задоволення.
Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по розгляду апеляційної скарги відносяться на заявника апеляційної скарги (Приватне акціонерне товариство “Енергооблік” м. Харків).
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства “Енергооблік” м.Харків - залишити без задоволення.
Рішення господарського суду Харківської області від 30.09.2020 року у справі №922/1939/20 - залишити без змін.
Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції   покласти на Приватне акціонерне товариство “Енергооблік” м.Харків.
          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, визначених в п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.                                                                                          
                    Повний текст постанови складено 10.02.2021 

Головуючий суддя                                                                    О.В. Стойка

Суддя                                                                                           С.В. Барбашова  

Суддя                                                                                           В.І. Пушай