Справа № 308/3343/20

Закарпатський апеляційний суд

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.02.2021                 м. Ужгород

       Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра I.С, за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді у режимі відеоконференції адміністративну справу про порушення митних правил № 33/4806/790/20 (308/3343/20), за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25. 06. 2020.
       Цією постановою:
        ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , визнаний винним у порушенні митних правил за ч. 6 ст. 481 МК України та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 000 (сто сімдесят тисяч) грн.
       Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420.40 грн.
       Із протоколу про порушення митних правил № 0346/30500/20 від 28. 02. 2020 та постанови судді від 25. 06. 2020 вбачається, що 28. 02. 2020 о 00 год. 23 хв. в зону митного контролю пункту пропуску «Вилок - Тісабеч» митного посту «Вилок» Закарпатської митниці ДФС на ділянку «Виїзд з України», заїхав транспортний засіб марки «Mercedes-Benz 316 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , де в якості пасажира переміщувався громадянин України ОСОБА_1 . Для митного контролю громадянином України ОСОБА_1 було подано паспорт громадянина України для виїзду за кордон - НОМЕР_2 від 06. 03. 2015.
       В ході митного контролю, під час перевірки документів та проведення аналітично-перевірочних заходів з використанням баз даних, а саме: АСМО «Інспектор» та ЄАІС Департамент митної справи ДФС України та наявністю спрацювання АСАУР, встановлено, що 02. 05. 2018 о 22 год. 41 хв. громадянином України ОСОБА_1 ввезено на митну територію України через пункт пропуску «Смільниця - Кросценко» Львівської митниці ДФС в режимі «тимчасове ввезення до одного року» з метою «особистого користування» легковий автомобіль марки VW моделі SHARAN, кузов № НОМЕР_3 . НОМЕР_4 . реєстраційний номерний знак Італійської республіки 
НОМЕР_5 -
       У своєму поясненні, ОСОБА_1 підтвердив факт в`їзду 02. 05. 2018 о 22 год. 41 хв. через пункту пропуску «Смільниця - Кросценко» Львівської митниці ДФС на автомобілі марки VW моделі SI I ARAN, кузов № НОМЕР_6 , реєстраційний номерний знак Італійської республіки НОМЕР_7 . Автомобіль не вивіз у встановлений законодавством строк у зв`язку з поломкою транспортного засобу, та відсутністю коштів на ремонт. Громадянин України ОСОБА_1 звертався в Тернопільську митницю щодо неможливості вивезення транспортного засобу у встановлений законодавством строк але заяву не писав.
       Станом на 28. 02. 2020, вказаний транспортний засіб за межі митної території України не вивезено та продовжує перебувати на митній території України з порушенням строку тимчасового ввезення. 
       Згідно інформації, отриманої з мережі Інтернет (сайт «Mobile.de») від 28. 02. 2020 року, вартість аналогічного/подібного автомобіля марки VW моделі SHARAN, 2003 року випуску, тип двигуна - дизель, об`єм двигуна 1900 смЗ становить 1100 євро, що згідно курсу НБУ станом на 28. 02. 2020 становить 29 622 грн. 89 коп. (курс євро 26,9299 гри. за 1 євро).
       Таким чином ОСОБА_1 перевищив встановлений статтею 380 МК України строк доставки транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення більше ніж на тридцять діб.
       На постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25. 06. 2020, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України. В обгрунтування апеляційних вимог вказує на незаконність та необґрунтованість постанови, оскільки при притягненні його до відповідальності до нього була застосована норма Закону - ч. 6 ст. 481 МК України, яка не діяла на момент виявлення митним органом порушення митних правил, оскільки митному органу про настання правопорушення було відомо ще 10. 05. 2019, згідно з наявними орієнтуваннями №4027/07-70-63/47 від 10. 05. 2019 в автоматизованій базі даних, тому в даному випадку підлягало застосуванню стягнення, передбачене ч. 3 ст. 481 МК України, оскільки правопорушення було виявлено в період з 22 серпня по 31 грудня 2019 у відповідності до вимог Закону №395-ІХ від 19. 12. 2019. Окрім того, при розгляді справи судом порушено строки притягнення особи до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 38 КУпАП, оскільки датою вчинення правопорушення є 28. 02. 2020, а постанова винесена 25. 06. 2020. Одночасно ОСОБА_1 ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду від 25. 06. 2020, посилаючись на те, що такий строк пропущено з поважних причин, оскільки розгляд справи проведено без його участі, а копію оскаржуваної постанови він отримав 07. 08. 2020.
       Заслухавши пояснення особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який просив задовольнити апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду підлягає задоволенню, а апеляційна скарга задоволенню частково, з таких підстав.
       Оскільки матеріали справи не містять даних про повідомлення судом першої інстанції ОСОБА_1 про судове засідання у справі щодо нього на 25. 06. 2020, визначений законом строк оскарження постанови суду по справі про адміністративне правопорушення підлягає поновленню як пропущений із поважних причин.
-3-

       Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП. апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
       За приписом п. 3 ч. 1 ст. 8 МК України, державна митна справа здійснюється на основі принципів законності та презумпції невинуватості.
       Відповідно до положень ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.
       За змістом ст. 489 МК України, при розгляді справи про порушення митних правил необхідно з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення такої особи від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
       Частиною 6 статті 481 МК України, передбачена відповідальність за перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.
       Згідно ст. 103 МК України, тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.
       Відповідно до ч. 1 ст. 380 МК України тимчасове ввезення громадянами - нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено органами доходів і зборів з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обов`язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.
       За змістом ч. 5 ст. 380 МК України, тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог цього Кодексу, або поміщені у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи можуть бути оформлені для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.
       Отже перевищення встановленого статтею 380 МК України строку доставки транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення більше ніж на тридцять діб визнається порушенням митних правил, за яке передбачена адміністративна відповідальність у виді штрафу або конфіскації транспортного засобу.

-4-

       З огляду па наведене, апеляційний суд погоджується із висновком судді першої інстанції про те, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України.
       Вина ОСОБА_1 підтверджується даними протоколу про порушення митних правил № 0346/30500/20 від 28. 02. 2020, письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 28. 02. 2020, доповідною запискою старшого державного інспектора відділ №1 м/п «Вилок» Химинець А. від 28. 02. 2020.
       Вказані докази, на думку апеляційного суду, є належними та допустимими, оскільки отримані в порядку, передбаченому законом, та прямо чи непрямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, а також інших обставин, які мають значення для провадження.
       Таким чином, наведеними доказами, достовірність яких в апеляційного суду не викликає сумнівів, в повній мірі стверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України, а тому суд апеляційної інстанції знаходить безпідставними доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України.
       Доводи ОСОБА_1 зазначені в апеляційній скарзі про те, що його дії не підпадають під дію нової редакції ч. 6 ст. 481 МК України, оскільки митниці було відомо про настання правопорушення ще 10. 05. 2019, згідно з наявними орієнтуваннями № 4027/07-70-63/47 від 10. 05. 2019 в автоматизованій базі даних, апеляційний сул відхиляє з огляду на наступне.
       Як вбачається з матеріалів справи, 28. 02. 2020 щодо ОСОБА_1 складено протокол про порушення митних правил, згідно якого 28. 02. 2020 о 00 год. 23 хв., в зону митного контролю пункту пропуску «Вилок - Тісабеч» митного посту «Вилок» Закарпатської митниці ДФС на ділянку «Виїзд з України», заїхав транспортний засіб марки Mercedes-Benz 316 CDI реєстраційний помер НОМЕР_8 , де в якості пасажира переміщувався громадянин України ОСОБА_1 . Під час перевірки документів та проведення аналітично - перевірочних заходів з використанням баз даних, а саме: АСМО «Інспектор» та ЄАІС Департаменту митної справи ДФС України та наявністю спрацювання АСАУР, встановлено, що 02. 05. 2018 у о 22 год. 41 хв. громадянином України ОСОБА_1 ввезено на митну територію України через пункт пропуску «Смільниця - Кросцепко» Львівської митниці ДФС в режимі «тимчасове ввезення до 1 року» з метою «особистого користування» легковий автомобіль марки VW моделі SHARAN, кузов № НОМЕР_6 , реєстраційний номерний знак Італійської республіки НОМЕР_9 . 
       Згідно ч. 1 ст. 380 МК України громадянин ОСОБА_1 , нерезидент, повинен був вивезти вищевказаний автомобіль за межі митної території України в строк до одного року (до 02. 05. 2019). Станом на 28. 02. 2020 вказаний транспортний засіб за межі митної території України не вивезено та продовжує перебувати па митній території України з порушенням строку тимчасового ввезення (а. с. 2-3).
       Відтак, всупереч доводам апеляційної скарги, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт вчинення ОСОБА_1 неправомірних дій, і є одним із джерел доказів у силу положень ст. 251 КУпАП.
       Окрім того, як вбачається з матеріалів справи та встановлено у суді першої інстанції, ОСОБА_1 02. 05. 2018 ввіз на митну територію України у митному режимі 
-5-
«тимчасове ввезення» терміном до одного року, транспортний засіб марки VW моделі SHARAN, кузов № НОМЕР_6 , реєстраційний номерний знак Італійської республіки НОМЕР_9 , тому строк зворотного вивезення транспортного засобу закінчився 02. 05. 2019. Таким чином з 02. 05. 2019 почалась бездіяльність ОСОБА_1 щодо виконання обов`язку вивезення автомобіля за межі митної території України, яка тим самим утворює триваюче правопорушення. Моментом закінчення триваючого правопорушення є його припинення винною особою або виявлення компетентним органом.
       Законом України №2725-VIII від 16. 05. 2019 статтю 481 МК України викладено в повій редакції, зміни вступили в дію з 22. 08. 2019.
       Частина 6 статті 481 МК України (в редакції від 22. 08. 2019) передбачає відповідальність за перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування, що тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або конфіскацію таких транспортних засобів.
       Незважаючи на прийняття і набрання чинності законом, який диференціював перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів і посилював відповідальність в залежності від конкретного строку перевищення, ОСОБА_1 до часу складення протоколу - 28. 02. 2020 своє зобов`язання не виконав і продовжував протиправну бездіяльність, а тому, апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду проте, що ОСОБА_1 вчинив саме триваюче правопорушення, яке виявлене на час дії нового закону, а його дії правильно кваліфіковано за ч. 6 ст. 481 МК України.
       Отже, апеляційний суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 , у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481МК України, повністю доведена, а постанова суду першої інстанції в цій частині є законною та обгрунтованою.
       Разом з тим, відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність. 
       Накладене адміністративне стягнення в кожному конкретному випадку має бути необхідним і достатнім для виправлення правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень.
Однак, як встановлено апеляційним судом, вказані вимоги закону судом першої інстанції при накладенні на ОСОБА_1 адміністративного стягнення дотримані не були, що призвело до накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, яке не відповідає характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, майновому стану.
       Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
       Як вбачається з постанови при накладенні стягнення, суддя, враховавши характер скоєного, особу ОСОБА_1 , ступінь його вини та майновий стан, призначив стягнення у виді штрафу у розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, яке, на думку судді, відповідає меті виховання правопорушника та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

-6-

       Разом з тим, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції не врахував у повній мірі той факт, що накладення на ОСОБА_1 штрафу у розмірі 170 000 грн., покладає на нього «індивідуальний надмірний тягар» та не може бути застосоване у даному випадку.
       Частина 6 статті 481 МК України (в редакції від 22. 08. 2019), передбачає відповідальність за перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування, що тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або конфіскацію таких транспортних засобів.
       Враховуючи обставини справи, характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, апеляційний суд вважає за можливе скасувати постанову суду першої інстанції в частині накладення ОСОБА_1 адміністративного стягнення та застосувати відносно нього адміністративне стягнення у виді конфіскації транспортного засобу.
       На підставі наведеного, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а оскаржувана постанова - скасуванню в частині накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 6 ст. 481 МК України.
       Керуючись ст. 294 КУпАП України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити, поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25. 06. 2020.
       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
       Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25. 06. 2020 щодо ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 481 МК України в частині накладення адміністративного стягнення - скасувати. 
       На підставі ч. 6 ст. 481 МК України застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді конфіскації в дохід держави транспортного засобу марки VW моделі SHARAN, кузов № НОМЕР_6 . реєстраційний номерний знак Італійської республіки НОМЕР_9 .
       В решті постанову суду від 25. 06. 2020 залишити без змін.
       Постанова набирає законної сили негайно й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: