ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2021 року	Львів	Справа № 380/5951/20 пров. № А/857/1478/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 

головуючого-судді                    Кузьмича С. М.,
суддів                                        Довгої О.І., Матковської З.М.,
за участю секретаря                    Мельничук Б.Б.,
представника апелянта           Качур С.В.,

розглянувши у відкритому судовому в м. Львові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2020 року (ухвалене головуючим – суддею Кузан Р.І. о 10 год 27 хв. у м. Львові, повний текст судового рішення складено 03 грудня 2020 року) у справі № 380/5951/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Галицької митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів,

                                                           ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2020/600030/2 від 23.04.2020.
В обґрунтування позовних вимог вказував на те, що 16.04.2020 Лопушняк Г.Р. в інтересах ОСОБА_1 подано до митного контролю митну декларацію № UA209220.2020.006860 для здійснення митного оформлення імпортованого позивачем легкового автомобіля, який був у користуванні: марки HYUNDAY, модель Tucson, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , модельний рік 2017, календарний рік 2016, тип двигуна бензиновий, об`єм двигуна 1999 см.куб., потужність 110 кВт/150 к.с., загальна кількість місць, включаючи місце водія 5, колір білий, колісна формула 4х2, призначення для використання на дорогах загального призначення (приватне користування), авто після ДТП, пошкодження згідно акту огляду, торгівельна марка HYUNDAY, виробник HYUNDAY/KR. Митну вартість заявлено згідно з п.1 ч.1 ст.57 Митного кодексу України за основним методом (за ціною договору), а саме – 5373 доларів США. При цьому зазначає, що під час здійснення митного оформлення позивач подав усі необхідні та достатні документи, передбачені ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, які чітко ідентифікували товар та містили всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару. Однак, відповідачем за результатами перевірки митної декларації та доданих документів винесено картку відмови у митному оформленні та рішення про коригування митної вартості, визначивши митну вартість заявленого товару за резервним методом. Як на підставу прийнятого рішення відповідач зазначив те, що у митного органу виникли сумніви у правильності визначення митної вартості декларантом. Заявлена митна вартість автомобіля не підтверджена документально і не відповідає інформації щодо вартості даного транспортного засобу на інтернет ресурсах та складає 10825 доларів США та транспортні витрати 400 доларів США. Відповідачем не обґрунтовано підстав застосування резервного методу визначення митної вартості, а також не враховано долучених декларантом документів. З метою подальшого розмитнення автомобіля позивачем сплачено всі митні платежі, виходячи із вартості 10825 доларів США, що була визначена відповідачем.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 23.11.2020 в задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що заявлена митна вартість товару не підтверджена документально, до митного оформлення позивач не надав відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена позивачем за автомобіль, а лише додано рахунок №48256389 від 20.02.2020. Аналіз наведених відповідачем обставин, з урахуванням положень Митного кодексу України, дали підстави суду дійти висновку про наявність у митного органу обґрунтованих сумнівів у правильності визначення позивачем митної вартості імпортованого автомобіля та наявності підстав для витребування додаткових документів.
Суд критично оцінив долучену позивачем до матеріалів справи копію квитанції про оплату готівкових коштів в сумі 5373 дол. США, оскільки така квитанція не була подана під час митного оформлення автомобіля, а тому не могла бути врахована митним органом під час його митного оформлення. Крім цього, зі змісту такої квитанції слідує, що фірма Белмонт Мотор Сейлз отримано вказані кошти готівкою саме від ОСОБА_1 20.02.2020 у м.Детройт штат Мічиган, в той же час позивачем не подано доказів його перебування у вказаний період в США, що ставить під сумнів достовірність цього документа.
З огляду на встановлені обставини справи, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб встановлений законодавством, а відтак Галицькою митницею Держмитслужби правомірно винесено рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2020/600030/2 від 23.04.2020.
Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржив позивач, у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.
Зокрема в апеляційні скарзі зазначає, що визначення митним органом митної вартості ввезеного позивачем автомобіля виключно на підставі цінової інформації наявної в довіднику NADAGUIDES та з врахуванням пробігу, не відповідає механізму оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів, затверджених Методикою рекомендацій щодо контролю правильності визначення митної вартості транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України, яка повинна застосовуватись при визначення вартості колісних транспортних засобів, що ввозяться на митну територію України. Крім цього вказує, що вартість відновлюваного ремонту, не включається до митної вартості товару, що переміщується через митний кордон та не є складовою ціною, яка фактично сплачена або підлягає сплаті.  
Відповідач скористався своїм правом та подав відзив на апеляційну скаргу в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
Представник апелянта в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу та надав пояснення, просить апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.
Відповідач в судове засідання на виклик суду не з`явився, явку уповноваженої особи не забезпечив, хоча належним чином був повідомлений, що не перешкоджає розгляду справи за його відсутності згідно з ч. 2 ст. 313 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, представника апелянта, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а рішення суду першої інстанції — скасувати, з наступних підстав.
З матеріалів справи слідує, що 20.02.2020 позивач придбав у нерезидента України – Belmont Motor Sales 11627 Mt Elliottt Detroit, MI 48212 легковий автомобіль, який був у користуванні: марки HYUNDAY, модель Tucson, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , модельний рік 2017, календарний рік 2016, тип двигуна бензиновий, об`єм двигуна 1999 см.куб., потужність 110 кВт/150 к.с., загальна кількість місць, включаючи місце водія 5, колір білий, колісна формула 4х2, призначення для використання на дорогах загального призначення (приватне користування), авто після ДТП, пошкодження згідно акту огляду, торгівельна марка HYUNDAY, виробник HYUNDAY/KR.
Згідно з рахунком № 48256389 від 20.02.2020, виданим фірмою Belmont Motor Sales, вартість автомобіля становить 4973 дол. США (ціна продажу готівкою). У вказаному рахунку вказано, що транспортування з Хемтрек, Мічиган 48212 (США) до Гдині (Польща) 400 дол. США. Всього 5373 дол. США.
Вказаний автомобіль доставлений до кордону та ввезений на митну територію України через митний пост «Краковець» 15.04.2020 о 00:56 год. в контейнері вантажним транспортним засобом з реєстраційним номером НОМЕР_2 / НОМЕР_3 . 
Після ввезення на митну територію України даний транспортний засіб 16.04.2020 доставлений своїм ходом до митного поста «Тернопіль» для завершення митного оформлення. 16.04.2020 посадовою особою митного поста «Тернопіль» в присутності представника декларанта складено акт огляду транспортного засобу № UA209220/2020/006860. За результатами огляду до акту внесено відомості про те, що автомобіль частково відновлений. Наявні пошкодження лакофарбового покриття з наявними вмятинами та деформаціями по кузову. Пошкоджений передній бампер. Пошкоджений та забруднений салон та сидіння.
Посадовою особою митного поста «Тернопіль» 06.05.2020 складено протокол про порушення митних правил за ч. 2 ст. 469 Митного кодексу України відносно ОСОБА_2 , який здійснював доставку автомобіля з митного поста «Краковець» до митного поста «Тернопіль», у зв`язку з тим що під час проведення митного огляду автомобіля встановлено, що опис транспортного засобу не відповідав заявленому, а саме, на транспортному засобі відсутні пошкодження капота, блоку радіаторів охолодження, передньої правої фари, ознаки спрацювання подушок безпеки. Таким чином, імпортований автомобіль мав ознаки відновлювального ремонту. Після продажу автомобіля марки HYUNDAY, модель Tucson, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 на майданчику Copart та до моменту його заявлення митному органу для розмитнення в режимі імпорту, на цьому транспортному засобі були замінені чи відремонтовані капот, права передня фара, подушка безпеки на кермі, подушка безпеки переднього пасажира.
За результатами розгляду справи про порушення митних правил на ОСОБА_2 накладено штраф в сумі 8500 грн, який сплачений ним згідно з квитанцією № 0.0.1721282157.1 від 29.05.2020.
16.04.2020 декларантом СМП «Райвест» Лопушняк Г.Р. в інтересах ОСОБА_1 подано до митного контролю митну декларацію № UA 209220/2020/006860 для здійснення митного оформлення імпортованого товару.
Під час митного оформлення декларантом заявлено митну вартість, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 57 Митного кодексу України за основним методом (за ціною договору), а саме 5373, 00 доларів США. На підтвердження ціни товару декларантом надано рахунок-фактуру (Commercial invoice) б/н від 20.02.2020, декларацію про походження товару (Declaration of origin) № М10003224106 від 24.10.2019, акт про проведення огляду (переогляду) товарів транспортних засобів, ручної поклажі та багажу № UA209030/2020/13365 від 15.04.2020, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 від 24.10.2019, висновок про якісні характеристики товарів підготовлений спеціалізованими експертними організаціями висновок № 17/04-2020від 15.04.2020, внутрішній договір (контракт) доручення НОІ235127 від 10.04.2020, договір про надання послуг митного брокера б/н від 20.03.2020, паспорт громадянина України з відміткою про реєстрацію місця проживання в Україні НОМЕР_5 від 23.07.1996, інші некласифіковані документи – витяг з сайта від 15.04.2020, довідку 15.04.2020-13 від 15.04.2020, фінансова гарантія у вигляді грошової застави б/н від 09.04.2020, паспортний документ фізичної особи, що дає право на перетин державного кордону України НОМЕР_6 від 28.02.2017.
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості автомобіля Галицькою митницею Держмитслужби встановлено розбіжності та направлено декларанту письмову вимогу про необхідність надання додаткових документів.
Суд встановив, що позивачем жодних додаткових документів Галицькій митниці Держмитслужби надано не було.
23.04.2020 відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2020/600030/2, відповідно до п. 33 якого скориговано вартість автомобіля до 10825 дол. США та транспортні витрати 400 дол. США. 
У рішенні про коригування митної вартості товарів №UA209000/2020/600030/2 від 23.04.2020 причинами прийняття рішення вказано те, що заявлена декларантом митна вартість не може бути визнана у зв`язку з тим, що документально не підтверджено числові значення складових митної вартості, які є обов`язковими при її обчисленні, а саме: для підтвердження фактурної вартості декларантом не подано банківських платіжних документів, що стосується оцінюваного товару, для страхування (якщо здійснювалось) – страхових документів. Не надано інформації про рух коштів від покупця до продавця. У митного органу виникли обґрунтовані сумніви щодо заявленої митної вартості даного товару, оскільки у товару представленого до митного оформлення наявні ознаки відновлюваного ремонту, вартість якого не врахована при обчисленні митної вартості товару. Відповідно, митним органом розпочато процедуру консультації та направлено повідомлення про надання документів для підтвердження заявленої митної вартості товару. На вимогу митного органу декларантом не було подано документів, що підтверджують заявлену митну вартість згідно з ч. 2 ст. 53 МК України. Другорядні методи не були застосовані через відсутність достатньої інформації про ціну угоди щодо ідентичних та подібних товарів. Метод на основі віднімання вартості не може бути використаний оскільки відсутня інформація про ціни ідентичних чи подібних (аналогічних) товарів, що продаються на території України, а також про складові компоненти, що можуть бути виділені із ціни. Метод на основі додавання вартості не може бути використаний оскільки відсутня інформація про вартість всіх витрат, що зараховуються до ціни товару. За результатом проведеної консультації з декларантом, відповідно до положень ч. 4 ст. 57 МК України, дійшли згоди про неможливість визначення митної вартості згідно з положеннями статей 59-63 МК України. Митна вартість товару визначена за резервним методом визначення митної вартості згідно ст.64 МК України. За основу для обрахунку митної вартості даного товару взято інформацію щодо вартості транспортного засобу обрахованого згідно nadaguides.com на рівні 10825 дол. США та транспортні витрати 400 дол. США. Відповідно до п. 2 ст. 55 та глави 4 МК України, декларант має право оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня або до суду.
На підставі вказаного рішення про коригування митної вартості товарів видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209220/2020/00339, якою повідомлено про відмову у митному оформленні (випуску) товарів з таких причин: «В зв`язку з прийняттям рішення про визначення митної вартості товару від 23.04.2020 № UA209000/2020/600030/2 та порушенням справи про ПМП згідно ст. 469 МК України № 0981/20900/20 від 069.05.2020 декларанту відмовлено у митному оформленні. Неподання повного пакету документів для підтвердження заявленої митної вартості.”
Окрім цього, роз`яснено вимоги, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення: «Подати нову митну декларацію на підставі Рішення про визначення митної вартості від 23.04.2020 №UA209000/2020/600030/2 з врахуванням строків, передбачених ст.263 МК України».
На виконання вимог рішення про коригування декларантом СМП «Райвест» Лопушняк Г.Р. в інтересах ОСОБА_1 подано нову декларацію №UA209220/2020/007400 та сплачено податки, відповідно до відкоригованої митної вартості автомобіля.
Позивач вважаючи рішення про коригування митної вартості товарів від 23.04.2020 № UA209000/2020/600030/2 протиправним, звернувся до суду з відповідними позовними вимогами.
Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Митний кодекс України (далі - МК України) визначає засади організації та здійснення митної справи в Україні, регулює економічні, організаційні, правові, кадрові та соціальні аспекти діяльності митної служби України, спрямований на забезпечення захисту економічних інтересів України, створення сприятливих умов для розвитку її економіки, захисту прав та інтересів суб`єктів підприємницької діяльності та громадян, а також забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи.
У відповідності до ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно ч. 1 ст. 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
Як встановлено ч. 2 ст. 52 МК України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
За правилами ч. 1 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, визначається ч. 2 ст. 53 МК України, а саме: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісній характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (ч. 6 ст. 53 МК України).
Як встановлено ч. 1 ст. 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Згідно ч. 4 ст. 54 МК України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Частиною 6 статті 54 МК України визначено, що орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:
- невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;
- неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій – четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;
- невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;
- надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Відповідно до ч. 1 ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Згідно ст. 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:
1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);
2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, відповідно до ч. 2 цієї статті є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності. У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.
Відповідно до ч. 1 ст. 58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б)   повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.
Згідно з ч. 2 ст. 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
Відповідно до ч.ч. 4-5 ст. 58 МК України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.
Згідно з ч. 3 ст. 58 МК України, у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу. У разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 цього Кодексу, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.
За приписами ч.ч. 1, 2, 4 ст. 64 МК України у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях. У разі якщо ця стаття застосовується органом доходів і зборів, він на вимогу декларанта або уповноваженої ним особи зобов`язаний письмово проінформувати їх про митну вартість, визначену відповідно до положень цієї статті, та про використаний при цьому метод.
Як слідує з матеріалами справи, митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № №UA209000/2020/600030/2 від 23.04.2020 з підстав того, що вказана декларантом ціна не підтверджена документально і за основу для обрахунку митної вартості даного товару взято інформацію щодо вартості транспортного засобу обрахованого згідно nadaguides.com на рівні 10825 дол.
Разом з цим, як підтверджено матеріалами справи, декларантом для проведення митного оформлення транспортного засобу та на підтвердження ціни товару надано наступні документи: рахунок-фактуру (Commercial invoice) б/н від 20.02.2020, декларацію про походження товару (Declaration of origin) № М10003224106 від 24.10.2019, акт про проведення огляду (переогляду) товарів транспортних засобів, ручної поклажі та багажу № UA209030/2020/13365 від 15.04.2020, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 від 24.10.2019, висновок про якісні характеристики товарів підготовлений спеціалізованими експертними організаціями висновок № 17/04-2020від 15.04.2020, внутрішній договір (контракт) доручення НОІ235127 від 10.04.2020, договір про надання послуг митного брокера б/н від 20.03.2020, паспорт громадянина України з відміткою про реєстрацію місця проживання в Україні НОМЕР_5 від 23.07.1996, інші некласифіковані документи – витяг з сайта від 15.04.2020, довідку 15.04.2020-13 від 15.04.2020, фінансова гарантія у вигляді грошової застави б/н від 09.04.2020, паспортний документ фізичної особи, що дає право на перетин державного кордону України НОМЕР_6 від 28.02.2017.
Крім цього до матеріалів справи в суді першої інстанції долучено копію квитанції про оплату готівкових коштів в сумі 5373 дол. США.
Однак колегія суддів погоджується з критичною думкою суду першої інстанції, що така квитанція не була подана під час митного оформлення автомобіля, а тому не могла бути врахована митним органом під час його митного оформлення. 
При цьому, жодних розбіжностей чи суперечностей подані позивачем документи не містять і зворотного відповідачем не доведено.
Таким чином зазначеними документами в повній мірі підтверджено митну вартість товару на рівні 5373 дол. США.
Фактичною підставою для сумнівів відповідача у правильності визначення позивачем митної вартості товарів слугувала інформація, отримана із зовнішніх джерел, про що прямо вказано у графі 33 оскаржуваного позивачем рішення про коригування митної вартості.
Разом з цим, в ч. 3 ст. 53 МК України передбачено чіткі підстави для наявності у митного органу права вимагати надання додаткових документів, які повинні бути зазначені в графі 33 рішення про коригування митної вартості відповідно до ч. 2 ст. 55 МК України.
Відтак, інформація із зовнішніх джерел не може бути самостійною підставою для витребування митним органом додаткових документів з метою підтвердження заявленої митної вартості, якщо при цьому подані до митного оформлення разом з митною декларацією документи не містять розбіжностей, ознак підробки та містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всі відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Тобто, право митниці на витребування додаткових документів закон пов`язує з вичерпним переліком підстав, які стосуються недоліків у наданих для митного оформлення товарів основних документах для підтвердження митної вартості товарів, перелік яких наведено у ч. 2 ст. 53 МК України.
Колегія суддів зазначає, що відповідач не надав суду доказів, які б спростували зазначені відомості щодо ціни, вказаної позивачем.
Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 20.02.2018 за результатом розгляду справи № 809/1884/16, посилання відповідача на те, що сума, яка зазначена в рахунку-фактурі (інвойсі), поданому декларантом, не була підтверджена, є безпідставними, оскільки положення статті 53 Митного кодексу України не містять вимог щодо додаткового підтвердження ціни, вказаної у документах, які підтверджують митну вартість товару.
Митний орган не довів наявність саме обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості товарів за першим методом.
Апеляційний суд вважає, що орган доходів і зборів має повноваження на висунення письмової вимоги про надання додаткових документів у тому разі, коли у документах, поданих декларантом для митного оформлення наявні розбіжності, ознаки підробки або відсутні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, наявні обґрунтовані підстави вважати, про наявність взаємозв`язку між продавцем і покупцем, який впливає на заявлену декларантом митну вартість. Водночас цим повноваженням митниці на витребування додаткових документів кореспондує обов`язок належним чином обґрунтувати наявність підстав вважати та належним чином обґрунтувати причини, з яких заявлена митна вартість не може бути перевірена на підставі документів, наданих декларантом разом із митною декларацією.
Однак, митний орган приймаючи рішення про коригування митної вартості товарів, не зазначив, які розбіжності мають документи подані до митного оформлення, в тому числі, чи мають вони ознаки підробки, а також, які відомості відсутні, для підтвердження числових значень складових митної вартості товарів, яку заявив декларант.
Апеляційний суд також зазначає, що митний орган у рішенні визначив  митну вартість ввезеного транспортного засобу в сумі 6225 доларів США на підставі даних електронного довідника https://www.nadaguides.com.
Водночас, відповідно до Методичних рекомендацій щодо контролю правильності визначення митної вартості транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України, направлених Листом Державної митної служби України від 22.01.2017 № 25/4-14-36/601-ЕП, які призначені для застосування посадовими особами митних органів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості при митному оформленні транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України, для забезпечення справляння в повному обсязі встановлених податків та зборів (обов`язкових платежів), довідник «N.A.D.A.» є джерелом інформації значень Сд (ціна транспортного засобу, що був у користуванні, відповідного строку експлуатації згідно із довідковою документацією, що відображає ціни транспортного засобу у країні придбання, або у провідних країнах-експортерах) для легкових транспортних засобів американського ринку, що ввозяться на митну територію України.
Крім цього, показник Сд впливає на середню ціну ТЗ (Сср), що ввозиться на митну територію України, у країні придбання чи в країнах-експортерах (формула встановлена вказаною вище Методикою Сср = Сд х К + М, де К коефіцієнт ринку регіону, який враховує відмінність поточних цін продажу та пропозиції до продажу у відповідному регіоні від цін з довідкової літератури; М - вартісний еквівалент суми податків, зборів, інших обов`язкових платежів під час митного оформлення згідно з чинним законодавством), яка в свою чергу є лише одним з показників у формулі коригування ринкової вартості КТЗ, отриманої із застосуванням порівняльного підходу (передбачена п.7.3 Методики).
Відтак, визначення митним органом митної вартості ввезеного позивачем автомобіля виключно на підставі цінової інформації наявної в довіднику NADAGUIDES, не відповідає механізму оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів, затверджених Методикою, яка повинна застосовуватись при визначення вартості колісних транспортних засобів, що ввозяться на митну територію України.
При цьому, декларант не зобов`язаний (звільнений від обов`язку) доводити правильність заявленої ним митної вартості: його твердження про розмір митної вартості вважається правомірним, поки протилежне не буде доведено контролюючим органом. Водночас, неподання декларантом документів, перелічених у ч. 2 ст. 53 МК України, саме собою не тягне для нього негативних правових наслідків та не може тягнути за собою відмову у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю та, як наслідок, коригування митної вартості товарів з тих підстав, коли контролюючий орган вважає, що таке неподання зумовило неповноту та/або недостовірність відомостей про митну вартість.
Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:
1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;
2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;
3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів;
4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Однак, оскаржуване рішення про коригування митної вартості не містить ні обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано, ні наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, ні обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є суттєвими та спростовують висновки суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 317 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення та ухвалює нове, коли має місце неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність таких обставин, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи чи питання.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було неправильно встановлено обставини справи та ухвалено судові рішення з порушенням норм матеріального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, а тому апеляційну скаргу слід задовольнити і рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким позов задовольнити.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи вказане вище, витрати понесені позивачем під час розгляду справи, а саме судовий збір сплачений за подання позовної заяви та апеляційних скарг підлягають стягненню за рахунок відповідача.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Як слідує з матеріалів справи, позивачем було сплачено судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2389 грн 40 коп. (квитанція № 27859 від 21.07.2020 про сплату 840 грн 80 коп. та квитанція № 0.0.1797312205.1 від 11.08.2020 про сплату 1548 грн 60 коп.) та за подання апеляційної скарги у розмірі 3583 грн 50 коп. (квитанція № 88468 від 29.12.2020) (а.с. 40, 47, 230).

З урахуванням тієї обставини, що судом апеляційної інстанції було скасовано рішення суду першої інстанції та прийнято нове про задоволення адміністративного позову, колегія суддів дійшла висновку, що судові витрати необхідно присудити на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача в розмірі 5972 грн 90 коп.

Керуючись статтями 139, 229, 243, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 323, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

                                                    ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2020 року у справі № 380/5951/20 скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2020/600030/2 від 23 квітня 2020 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Галицької митниці Держмитслужби (79000, м. Львів, вул. Костюшка, 1, код ЄДРПОУ - 43348711) на користь ОСОБА_1 (67404, Одеська область, Роздільнянський район, село Широке, РНОКПП - НОМЕР_7 ) 5972 (п`ять тисяч дев`ятсот сімдесят дві) гривні 90 коп. понесених судових витрат у вигляді судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	С. М. Кузьмич 	
судді	 	О. І. Довга 	
 	 	З. М. Матковська  	
Повне судове рішення складено 26 березня 2021 року