ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

03 лютого 2021 року 	м.Дніпро	справа № 160/11503/20	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді  Баранник Н.П.,
суддів:  Малиш Н.І., Щербака А.А.,     
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Романа Васильовича на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2020 року у справі № 160/11503/20 (суддя Боженко Н.В.) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Романа Васильовича, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Сіті Фінанс" про визнання протиправними та скасування постанов,

ВСТАНОВИВ:
           ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Романа Васильовича, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Сіті Фінанс", в якому просив:
          - визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця Клименка Романа Васильовича про відкриття виконавчого провадження №62984434 від 09.09.2020р.;
          - визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця Клименка Романа Васильовича про стягнення з боржника основної винагороди №62984434 від 09.09.2020р.;
          - визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця Клименка Романа Васильовича про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження №62984434 від 09.09.2020р.
          Позовні вимоги обґрунтовував тим, що відповідач протиправно та всупереч нормам чинного законодавства прийняв до виконання виконавчий документ з порушенням правил територіальної діяльності приватних виконавців за наявності в нього достовірної інформації про місце проживання та перебування боржника (позивача) в іншому виконавчому окрузі. Позивач вказує, що з 20.08.2019р. його місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи та свідоцтвом про право власності на житло від 06.04.2000р. Вказував, що ніколи не мав реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 .
          Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2020 року адміністративний позов задоволено, визнано протиправними та скасовано оскаржені постанови відповідача.
          Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу. В скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, неналежну оцінку судом доказів у справі, відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове про відмову у задоволення адміністративного позову.

          Апеляційна скарга обґрунтована, зокрема тим, що приватний виконавець до відкриття виконавчого провадження не має обов`язку встановлювати місце проживання боржника. Виконавче провадження відкрито за адресою, зазначеною у заяві стягувача, та у виконавчому написі нотаріуса, і ця адреса в межах виконавчого округу, в якому здійснює свою діяльність відповідач. Також відповідач наполягає, що приватний виконавець має право відкрити виконавче провадження не лише за зареєстрованою адресою проживання, але і за місцем перебування боржника. Крім того, вважає, що у приватного виконавця відсутнє право перевіряти інформацію про місце проживання боржника до відкриття виконавчого провадження.
          Представником позивача подано письмовий відзив на апеляційну скаргу відповідача. У відзиві просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача – без задоволення.
           26.01.2021р. на адресу суду апеляційної інстанції надійшли додаткові пояснення, в яких відповідач просить врахувати правову позицію Верхового Суду викладену у постанові                       від 09 грудня 2020 року у справі № 460/3537/20.
          Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст.311 КАС України.
          Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального права, колегія суддів дійшла висновку, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
          Судом першої інстанції встановлено, що 25 серпня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем був вчинений виконавчий напис №20744 щодо стягнення з боржника, яким є ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» заборгованості.
          Як вбачається з виконавчого напису, вказана заборгованість виникла на підставі кредитного договору №8/2007/980-К/134-ПП від 24.05.2007р., укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Надра» та на підставі договору про відступлення права вимоги за кредитними договорами №GL6N714301 від 06.05.2020р., укладеного між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс».
          ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» звернулося до приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Клименко Романа Васильовича із заявою (дата отримання 08.08.2020р.) про примусове виконання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем за №20744 від 25.08.2020 р. про стягнення із боржника ОСОБА_1 ) коштів у розмірі 73 478,86 грн., у відповідності до вимог статей 3, 4, 5, 19, 24, 28, 48, п.1 ч. 1 ст.26, ч.2 ст.68 Закону України «Про виконавче провадження» просив відкрити виконавче провадження, зазначивши, що у випадку встановлення доходу боржника, звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без перевірки його майнового стану за місцем проживання (перебування) боржника.
          До заяви додано платіжне доручення про сплату авансового внеску, оригінал виконавчого напису №20744 від 25.08.2020р. та належним чином завірена копія довіреності представника стягувача.
           09 вересня 2020 року на підставі вищезазначеного виконавчого напису, приватним виконавцем виконавчого округу міста Київ Клименком Романом Васильовичем було відкрите виконавче провадження №62984434 про стягнення з позивача на користь ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» заборгованість в розмірі 73 478,86 грн., про що складена постанова, на підставі ст.ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження».
          Одночасно із даною постановою відповідачем було винесено постанову від 09.09.2020р. про стягнення з ОСОБА_1 , як з боржника, на користь приватного виконавця основної винагороди за виконавчим провадженням №62984434 у розмірі 7 347,89грн., на підставі ст.3, ч.3 ст.40, ст.45 Закону України «Про виконавче провадження» та постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження в розмірі 400 грн.
          Вважаючи постанови протиправними та незаконними, позивач звернувся до суду з  позовом про їх скасування.
          Задовольняючи позов, суд першої інстанції зазначив, що приватним виконавцем при відкритті виконавчого провадження не було з`ясовано обставини, визначені частиною другою статті 25 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» та частиною другою статті 24 Закону України «Про виконавче провадження», щодо встановлення місця фактичного проживання боржника чи місця його перебування, та, як наслідок, протиправно прийнято оскаржені постанови.
          Колегія суддів з висновками суду першої інстанції погоджується з наступних підстав.
          Спірні правовідносини між сторонами регулюються положеннями Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон №1404-VIII).
          Пунктом 3 частини 1 статті 9 Закону №1404-VIII передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів як виконавчих написів нотаріусів.
          Частиною 1 статті 5 Закону №1404-VIII визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
          Абзацом 2 частини 1 статті 19 Закону №1404-VIII встановлено, що право вибору пред`явлення виконавчого документа для примусового виконання до органу державної виконавчої служби або до приватного виконавця, якщо виконання рішення відповідно до статті 5 цього Закону віднесено до компетенції і органів державної виконавчої служби, і приватних виконавців, належить стягувачу.
          Згідно з п.1 ч.1 ст.26 Закону №1404-VIII, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
          Відповідно до ч.3 ст.26 Закону №1404-VIII, у заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.
          Згідно із ч.1 ст.24 Закону №1404-VIII, виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.
          Частиною 2 статті 24 Закону №1404-VIII передбачено, що приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.
          Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.
          Отже, вищенаведеними нормами встановлено, що приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи та вчиняє виконавчі дії лише за місцезнаходженням боржника або за місцезнаходженням його майна.
          Матеріалами справи підтверджується, що місцем реєстрації та проживання боржника, яким є ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з 20.08.2019р. є: АДРЕСА_3 , згідно наданої позивачем до суду копії довідки про реєстрацію міста проживання особи, яка видана відділом формування та ведення реєстру територіальної громади Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради.

          При цьому, слід зауважити, що в наданій відповідачем до суду копії кредитного договору №8/2007/980-К/134-ПП від 24.05.2007, в якості адреси реєстрації позивача зазначено: “ АДРЕСА_1 ”.
          Адреса проживання боржника: АДРЕСА_4 , вказана лише у заяві стягувача про примусове виконання рішення та у виконавчому написі приватного нотаріуса, однак одночасно із даною адресою вказано, що місцем реєстрації боржника є: АДРЕСА_5 .
          Водночас, жодних доказів того, що боржник проживає у м. Києві за вищевказаною адресою або доказів того, що у м. Києві наявне майно (в т.ч. й грошові кошти) боржника відповідачем до суду не надано та у матеріалах справи відсутні.
          Згідно із п.4 ч.2 ст.23 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (далі - Закон №1403-VIII), у Єдиному реєстрі приватних виконавців України містяться відомості про виконавчий округ, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність.
          Виконавче провадження №62984434, відкрито на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса №20744 від 25.08.2020 р., саме приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клименком Романом Васильовичем.
          Згідно із ч.2 ст.25 Закону №1403-VIII, приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.
          Таким чином, за приписами ч.2 ст.25 Закону №1403-VIII, приватний виконавець виконавчого округу міста Київ Клименко Роман Васильович має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких знаходиться у межах, де розташовано його виконавчий округ, тобто, виключно місто Київ.
          Тобто, відповідач, в даному випадку, у відповідності до ч.2 ст.24 Закону №1404-VIII, мав підстави для відкриття виконавчого провадження та винесення оскаржуваних постанов лише у разі, якщо місцезнаходженням боржника або за місцезнаходження майна боржника є місто Київ.
          Матеріали справи не містять належних письмових доказів того, що місцезнаходженням боржника або за місцезнаходженням майна боржника є місто Київ.
          З матеріалів справи не вбачається, що на дату прийняття оскаржених постанов у приватного виконавця були підстави для прийняття до виконання виконавчого напису №20744, виданого 25.08.2020р. приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем.
          Пунктом 10 частини 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу, зокрема, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.
          З положень Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи, місце виконання яких знаходиться у межах його виконавчого округу, в іншому випадку - виконавець зобов`язаний повернути виконавчий документ стягувачу. У свою чергу, місце виконання визначається, виходячи із місця проживання/перебування боржника або з місцезнаходження майна боржника.
          В даному випадку як зареєстроване місце проживання так і місце перебування позивача знаходиться поза межами виконавчого округу відповідача, а тому, у останнього не було повноважень щодо прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження №62984434 від 09.09.2020р.
          Оскільки постанова про відкриття виконавчого провадження, під час розгляду вказаної справи, визнана протиправною та скасована, підлягають визнанню протиправними та скасуванню постанова про стягнення з боржника основної винагороди № 62984434 від 09 вересня 2020 року та постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження №62984434 від 09 вересня 2020 року.
          Посилання відповідача на те, що стягувач наділений правом вибору місця виконання рішення, а законодавство не покладає на виконавця обов`язку здійснювати перевірку місця проживання боржника до відкриття виконавчого провадження, в контексті спірних правовідносин є незмістовними з тих підстав, що виконавцем у будь-якому разі порушено вимоги Закону № 1404-VIII в частині відкриття виконавчого провадження не за місцем виконання.
          Щодо врахування позиції Верховного Суду викладеній, у постанові від 09 грудня            2020 року у справі № 460/3537/20 у даних правовідносинах, колегія суддів зазначає, що така позиція формувалась в конкретній справі за інших обставин, які необхідно встановлювати при розгляді кожної справи окремо.
          Слід зазначати, що Верховним Судом у справі № 460/3537/20 не прийнято рішення по суті, а лише направлено справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
          Відтак, висновок ВС в даному випадку застосуватись не може.
          На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи та правильно застосовано до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують. Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.
          Керуючись ст.311, п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:
          Апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Романа Васильовича - залишити без задоволення.

          Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 листопада         2020 року у справі № 160/11503/20 - залишити без змін.

          Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках та в строки, визначені статтями 328,329 КАС України.

Головуючий - суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      Н.І. Малиш 

                               суддя                                                                      А.А. Щербак