КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД  

 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И
 
 15 січня 2021  року                                                                                                                  м. Київ
 
Суддя Київського апеляційного суду                                    Васильєва М.А., 
розглянувши клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 17 червня 2020 року, яке міститься в апеляційній скарзі, 
В С Т А Н О В И Л А:
Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 17 червня 2020 року                    ОСОБА_1 визнана винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
 
Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1  подала апеляційну скаргу, в якій, серед іншого, просить поновити строк на апеляційне оскарження. 
 
                Перевіривши матеріали справи, а також  доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови місцевого суду, доходжу висновку, що у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала,  з огляду на таке.
 
                Діючим Кодексом України про адміністративні правопорушення встановлено процедуру та строки оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.
 
                Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
                
Як встановлено з матеріалів судової справи, оскаржувана постанова винесена 17 червня 2020 року (ас. 11). 
 
15 вересня 2020 року ОСОБА_1 подана апеляційна скарга, яка містила клопотання про поновлення строку, в якому поважність причин пропуску строку була обґрунтована тим, що про існування і зміст оскаржуваної постанови вона дізналася лише 9 вересня 2020 року  коли прибула до суду, щоб дізнатися про рух справи (ас. 18-24).
 
            Постановою Київського апеляційного суду від 24 вересня 2020 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду відмовлено. Як зазначено у постанові апеляційного суду,  з матеріалів справи вбачається, що справа надійшла до суду 9 квітня 2020 року та була призначена до розгляду на 27 квітня 2020 року. В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, у зв`язку з чим  розгляд справи було відкладено на 21 травня 2020 року. 18 травня 2020 року ОСОБА_1  направила до суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з хворобою, а тому судове засідання було відкладено на 17 червня 2020 року.  До суду на зазначений час ОСОБА_1 вкотре не з`явилася, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином  (ас. 9).
Достовірно знаючи про наявність в суді першої інстанції справи про адміністративне правопорушення щодо неї,   ОСОБА_1 не поцікавилась  її результатом, внаслідок чого подала апеляційну скаргу з пропуском строку, встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП.
                Крім того, з матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що   ОСОБА_1  17 червня 2020 року направлялася копія оскаржуваної постанови (ас. 12). Однак, будь-яких поважних причин, які перешкодили їй подати апеляційну скаргу в строк, передбачений ч. 2 ст. 294 КУпАП, ні апеляційна скарга, ні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження - не містить. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що апелянтом не вказано об`єктивних причин пропуску строку на апеляційне оскарження та не наведено обставин, які б вказували на неможливість звернення з апеляційною скаргою у передбачений законом строк, у зв`язку з чим підстав для його поновлення відсутні (ас. 28-30).  
 
Проте, 3 жовтня 2020 року   ОСОБА_1 поштовим відправленням повторно направлена апеляційна скарга, яка містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови місцевого суду, з обґрунтуванням  тих же підстав пропуску строку, та   будь-яких інших обставин, які свідчать про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови місцевого суду,  не зазначено  (ас.34-37). 
 
Постановою Київського апеляційного суду від 16 жовтня 2020 року відмовлено у поновленні ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження постанови місцевого суду від                    17 червня 2020 року (ас. 43-45). 
Як зазначено у постанові апеляційного суду, з представлених матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 була обізнана про розгляд справи в суді першої інстанції щодо неї, оскільки направляла клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із хворобою, яке було призначене на 21 травня 2020 року. В зв`язку з чим судове засідання було відкладено на 17 червня 2020 року, про що ОСОБА_1 була повідомлена судом першої інстанції, але до суду на зазначений час не з`явилася, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином (ас. 9).
Крім того, на сайті Голосіївського районного суду м. Києва зазначається список справ, призначених до розгляду, отже ОСОБА_1 мала можливість ознайомитися про день та час розгляду даної справи.
Оскаржувана постанова місцевим судом винесена 17 червня 2020 року.
З урахуванням положень ч. 2 ст. 294 КУпАП останній день строку подачі апеляційної скарги на постанову суду вважається 27 червня 2020 року.
Однак, апеляційна скарга з клопотанням про поновлення строку подана                       ОСОБА_1  до суду тільки 15 вересня 2020 року (а.с.18).
Посилання ОСОБА_1 про те, що вона  дізналась про існування та зміст оскаржуваного судового рішення лише 9 вересня 2020 року, коли прибула до Голосіївського районного суду м. Києва, щоб дізнатись про рух справи,    не є обґрунтованою причиною поважності пропуску строку на апеляційне оскарження.
Згідно даних ЄДРСР постанова Голосіївського районного суду м. Києва від 17 червня 2020 року: надіслано судом - 17 червня 2020; зареєстровано - 18 червня 2020, оприлюднено -                          18 червня 2020.
Однак, достовірно знаючи про наявність в суді першої інстанції справи про адміністративне правопорушення щодо неї, ОСОБА_1 не поцікавилася  її результатом.
Окрім того, з матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1  17 червня 2020 року направлялася копія оскаржуваної постанови (ас. 12).
З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови місцевого суду не наведено переконливих доводів на обґрунтування поважності причини пропуску процесуального строку, у зв`язку з чим вказані ОСОБА_1   причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 17 червня 2020 року не можна визнати поважними.
Інших об`єктивно непереборних обставин, пов`язаних з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для оскарження постанови судді у визначений законом строк, ОСОБА_1  не наведено, а тому у поновленні пропущеного строку слід відмовити                            (ас. 43-45).
 
Однак 15 грудня 2020 року поштовим відправленням ОСОБА_1 втретє надіслала апеляційну скаргу, яка містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, у якому поважність причин пропуску строку обґрунтовується тими ж обставинами, які зазначались раніше:  суд першої інстанції її не викликав у встановленому законом порядку на розгляд справи, що вона цікавилась ходом справи, але їй було повідомлено про очікування повістки, що їй постанова суду не надсилалась, а тому вважає, що з її вини строк не пропущений, що про існування постанови вона дізналась 9 вересня 2020 року (ас. 49-56). 
 
Проте, зазначені у клопотанні обставини вже двічі були предметом розгляду судом апеляційної інстанції. 
 
Будь-яких інших обставин, які б свідчили про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови місцевого суду, ОСОБА_1 не наведено. 
 
З огляду на викладене, враховуючи, що ОСОБА_1 не наведено обставин, які свідчать про поважність причин пропуску нею строку на апеляційне оскарження постанови районного суду, як і не надано будь-яких інших доказів про поважність причин пропуску такого строку, апеляційний суд не вбачає підстав для поновлення їй строку на апеляційне оскарження постанови судді від 17 червня  2020 року. 
 
Вирішуючи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, апеляційний суд не перевіряє доводи  апеляційної скарги щодо законності та обґрунтованості оскаржуваного рішення, оскільки така оцінка може бути дана судом тільки за результатами розгляду апеляційної скарги по суті.
 
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, - 
П О С Т А Н О В И Л А : 
Відмовити ОСОБА_1 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 17 червня 2020 року.
 
Апеляційну скаргу з доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.
 
Справу повернути до Голосіївського районного суду м. Києва.
 
Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

 
                Суддя
Київського апеляційного суду                                                                                                      М.А. Васильєва