Ухвала
про залишення скарги без руху
 
30 березня 2021 року
м. Київ
справа № 591/2769/19
провадження № 51- 1564 ск 21 
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати 
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                        ОСОБА_1 ,
суддів                                    ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Зарічного районного суду м. Суми від 04 лютого 2020 року та ухвалу Сумського апеляційного суду від 24 грудня 2020 року,
встановив:
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 порушує питання про перегляд зазначених судових рішень в касаційному порядку, в тому числі з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону та невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, просить скасувати судові рішення та призначити новий розгляд в суді першої інстанції. 
Суд, перевіривши касаційну скаргу, дійшов висновку про необхідність залишення скарги без руху із наданням захиснику строку для усунення недоліків на таких підставах.
У пункті 4  ч.2 статті 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК) передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із вказівкою на те, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Згідно з положеннями ст. 438 КПК підставами для скасування чи зміни судового рішення судом касаційної інстанції є:
- істотне порушення вимог кримінального процесуального закону;
- неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність;
- невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. 
Однак, як убачається зі змісту скарги, скаржник вищевказаних вимог закону не дотримався.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 412 КПК істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення. 
При вирішенні питання про наявність визначеної положеннями ст. 438 КПК підстави: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, для скасування чи зміни судового рішення суд касаційної інстанції має керуватися ст. 412 КПК.
Враховуючи зміст касаційної скарги, захисник вважає за необхідне переглянути в касаційному порядку судові рішення, в тому числі з підстави істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, при цьому хоча і посилається на недотримання судами положень статей 2, 8, 9, 75 КПК та  статей 128, 129 КПК при вирішенні цивільного позову, однак не зазначив у скарзі належних обґрунтувань про те, в чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість оскаржуваних судових рішень та які норми КПК, крім зазначених у скарзі,  були порушені судами першої й апеляційної інстанцій при постановленні судових рішень, недотримання яких вплинуло або могло вплинути на законність і обґрунтованість  судових рішень. 
Суд касаційної інстанції є судом права, а не факту і відповідно до ст. 433 КПК  перевіряє правильність застосування норм матеріального та  процесуального права, правової оцінки обставин і не наділений повноваженнями досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. 
Так, захисник ОСОБА_4 у скарзі посилається також як на підставу перегляду судових рішень – невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що в силу статей 433, 438 цього Кодексу не відноситься до підстав для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції та виходить за межі його перегляду. 
Наявність вказаних недоліків унеможливлює вирішення питання щодо наявності підстав відкриття касаційного провадження за скаргою захисника ОСОБА_4 . 
Згідно з вимогами ч. 3 ст. 427 КПК, якщо особа не бажає брати участі у касаційному розгляді, вона зазначає про це в касаційній скарзі, при цьому захисник не вказав у скарзі про участь чи не бажання брати участь у касаційному розгляді кримінального провадження. 
Відповідно до ч.1 ст. 429 КПК суд касаційної інстанції, встановивши, що  касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги та встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
При повторному зверненні до суду захисником має бути підтверджено, що ним не пропущено цього строку.
Колегія суддів роз`яснює, що усунення недоліків зазначеної скарги слід здійснити шляхом внесення нової касаційної скарги з урахуванням вимог цієї ухвали та з дотриманням положень ст. 427 КПК.
Керуючись ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Зарічного районного суду м. Суми від 04 лютого 2020 року та ухвалу Сумського апеляційного суду від 24 грудня 2020 року залишити без руху.
Встановити строк для усунення недоліків — п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання ухвали протягом установленого строку касаційну скаргу буде повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_6                                    ОСОБА_2                             ОСОБА_3