ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2021 року	Львів	Справа № 260/4374/20 пров. № А/857/3120/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:                                        Затолочного В.С.,
суддів:                                                  Большакової О.О., Качмара В.Я.,
з участю секретаря судового засідання          Кітраль Х. І.,
позивачів                                                    ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
представника позивачів                              Кухта О.В.,
третьої особи                                                    ОСОБА_3 ,
представника третьої особи                              Олійника Р.Б.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду  від 11 січня 2021 року про відмову в скасуванні заходів забезпечення позову у справі № 260/4374/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до  Виконавчого комітету Ужгородської міської ради в особі Управління державного архітектурно-будівельного контролю, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 про визнання дій протиправними, визнання незаконним і скасування рішення (рішення суду першої інстанції ухвалене суддею Плехановою З.Б. в м. Ужгороді Закарпатської області 11.01.2021 року згідно з протоколом судового засідання о 13:20 год., повний текст складено 12.01.2020), -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися з адміністративним позовом до Виконавчого комітету Ужгородської міської ради в особі Управління державного архітектурно-будівельного контролю, третя особа ОСОБА_3 (далі також – третя особа, ОСОБА_3 ) та просять визнати дії Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Закарпатській області щодо видачі ОСОБА_3 . Дозволу на виконання  будівельних робіт від 29 травня 2009 року № 880, з реконструкції з розширенням власних нежитлових приміщень № 1, 2 на власній земельній ділянці по АДРЕСА_1 а під торгово-офісні приміщення та житло в м. Ужгород протиправними; визнати Дозвіл на виконання будівельних робіт від 29 травня 2009 року № 880 незаконним та скасувати його.
Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2020 року судом було задоволено клопотання позивачів та вжито заходів забезпечення позову шляхом накладення заборони на здійснення ОСОБА_3 , згідно Дозволу на виконання будівельних робіт № 880 від 29.05.2009 року, будь-якого будівництва (новобудови, реконструкції, переобладнання) за адресою: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , до вирішення спору по суті та вступу у законну силу судового рішення.
Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2020 року прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у даній адміністративній справі.
21 грудня 2020 року на адресу суду від представника третьої особи ОСОБА_3 надійшло клопотання про скасування заходів забезпечення позову в даній   адміністративній справі, вжитих  ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2020 року по справі № 260/4374/20.
Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 11 січня 2021 року відмовлено в скасуванні заходів забезпеченні позову.
Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що відпали чи зазнали істотної зміни ті обставини, які були підставою та мотивацією для прийняття судом рішення про вжиття заходів забезпечення позову в даній адміністративній справі.
Не погодившись із вказаною ухвалою, її оскаржила третя особа, яка покликаючись на те, що ухвала є незаконною та необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм матеріального і процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, просить ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду  від 11 січня 2021 року скасувати та прийняти нове рішення, яким скасувати заходи забезпечення позову вжитих  ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2020 року по справі №260/4374/20.
В обґрунтування апеляційних вимог покликається на аналогічні доводи, що викладені клопотанні про скасування заходів забезпечення позову в даній   адміністративній справі, а саме на їх передчасність, відсутність доказів на підтвердження незаконності здійснення будівництва. Зазначає, що наявні чинні дозвільні документи на проведення реконструкції власних приміщень на власній земельній ділянці, і відповідно підстав для заборони будівельних робіт немає. Твердження позивачів про те, що житловий будинок АДРЕСА_4 - є пам`яткою архітектури, то вказане не відповідає дійсності, оскільки на даний час будинок Ерделі фактично знищений, а той будинок, що знаходиться за відповідною адресою, не віднесений до пам`яток архітектури.
В судовому засіданні апелянт та її представник наполягали на задоволенні апеляційної скарги, позивачі та їх представник заперечували проти задоволення апеляційної скарги.
Крім того, від позивачів надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому вони виклали сволю позицію на спростування доводів апеляційної скарги.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, в клопотанні на ім`я апеляційного суду просив розгляд справи здійснювати за його відсутності.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши та обговоривши матеріали справи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено статтею 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Статтею 157 КАС України передбачено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.
Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. Ухвала про скасування заходів забезпечення позову або про відмову у скасуванні забезпечення позову може бути оскаржена. Відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову.
Доцільність скасування вжитих у справі, що розглядається, заходів забезпечення позову третьою особою мотивовано тим, що з клопотання позивачів не вбачається обставин очевидної протиправності оскаржуваного рішення, що є одним із критеріїв забезпечення позову в силу ст. 150 КАС України, а правомірність його прийняття підлягає дослідженню під час судового розгляду справи по суті заявлених позовних вимог.
Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_5 .
ОСОБА_2 на праві власності належить квартира АДРЕСА_6 .
29 травня 2009 року за № 880 ОСОБА_3 Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю у Закарпатській області виданий дозвіл на виконання будівельних робіт з реконструкції з розширенням власних нежитлових приміщень №№ 1, 2 на власній земельній ділянці по АДРЕСА_1 а під торгово-офісні приміщення та житло в м. Ужгород. Вказаний дозвіл  виданий на підставі рішення виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 13.12.2006 року № 354. В даному рішенні зазначено, що дозволи дійсні протягом 2-х років.
Також встановлено, що будинок АДРЕСА_4 , який належить на праві власності позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , був взятий під охорону держави рішенням виконавчого комітету Закарпатської обласної ради депутатів трудящих від 06.07.1976 № 191 як пам`ятка історії місцевого значення «Будинок, в якому жив і працював ОСОБА_4 ».
З  повідомлення Департаменту культури Закарпатської ОДА від 21.08.2020 року № 01-12/897 вбачається, що відповідно до історико-архітектурного опорного плану м. Ужгород, будинок, розташований по АДРЕСА_7 , знаходиться в межах історичного ареалу міста та комплексної охоронної зони пам`яток міста. У зв`язку з цим відповідно до ч. 4 ст. 32 Закону України «Про охорону культурної спадщини» за вказаною адресою забороняються містобудівні, архітектурні чи ландшафтні перетворення, будівельні, меліоративні, шляхові, земляні роботи, без дозволу відповідного органу охорони культурної спадщини.
Крім того, судовим експертом ОСОБА_5 у Висновку за результатами будівельно-технічного експертного дослідження від 27.08.2020 року № 144БВ встановлено, що:
«житловий будинок   АДРЕСА_4 - являється пам`яткою архітектури.
Будівельні роботи, які проводяться поруч з пам`яткою архітектури і мають відношення до конструктивних елементів даної пам`ятки - необхідно узгоджувати із відповідними органами по охороні культурної спадщини шляхом отримання спеціального дозволу. Особливо це стосується будь-яких видів земляних робіт
Причинний зв`язок між демонтажними і будівельними роботами домоволодіння АДРЕСА_1 та пошкодженнями в житловому будинку АДРЕСА_4 , які виникли в період виконання зазначених робіт - наявний.
За результатами проведених досліджень встановлено,  що в житловому будинку АДРЕСА_4 , нанесені наступні пошкодження: Кухня 1-2: просідання підлоги із плитки (в кухні) 2-3(3-5) мм; вертикальні тріщини між несучими стінами 1-2(2-3) мм; вертикальні тріщини між несучою стіною та перегородкою 2-3 мм; тріщини по периметру вікна та інше (волосяні); Кімната 1-1: просідання підлоги із плитки 2-3(3-4) мм; вертикальні тріщини між несучою стіною та перегородками 2-3 мм; Фасад: пошкодження цегляно-саманної кладки стіни тильного фасаду; косі тріщини в стіні фасаду; відшарування і відпадання шару штукатурки; вивітрювання глиняного розчину з кам`яного фундаменту.
В ході додаткової фіксації пошкоджень 25.08.2020 судовим експертом було встановлено, що тріщини між тильною несучою стіною і перегородками збільшилися до 3-4 мм, а також збільшилося просідання підлоги до 5 мм в окремих місцях.».
Експертом було досліджено оригінал пам`яткоохоронних зобов`язань на охоронний номер 133 на 21 аркуші, з приводу чого ним  констатовано у Висновку:
«Відповідно до Попереднього висновку № 306 від 14.04.2005 «про можливість проведення прибудови та реконструкції з облаштуванням мансардного поверху і ремонту будинку № 3 по вулиці Ерделі в м. Ужгороді. який є пам`яткою історії міста Ужгорода місцевого значення. охоронний № 133» будівля, що розташована по АДРЕСА_4 , є складовою частиною історично сформованого архітектурно-містобудівельного ансамблю центральної частини міста. Будівля збудована  в ХІХ ст., входить в комплекс АДРЕСА_1 .
Наведені фактичні обставини  та аналіз вищезазначених норм законодавства, дають суду підстави для висновку про обґрунтованість доводів позивачів щодо існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам до ухвалення рішення в адміністративній справі.
Твердження апелянта про відсутність порушеного права позивачів є хибним, оскільки суд застосовуючи захід забезпечення, однією з вимог якого є можливе порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду з позовом щодо такого рішення, вказав, що при вирішенні питання щодо вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, суд оцінив, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти, та дійшов висновку, що вжиття вказаних заходів забезпечення адміністративного позову буде мати наслідком виключно збереження існуючого становища до розгляду справи по суті. Водночас, невжиття таких заходів, очевидно, може призвести до того, що захист прав, свобод та інтересів заявника, на захист яких подано адміністративний позов, стане неможливим, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль.
З огляду на вищевикладене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що доводи заявника, викладені у заяві про скасування заходів забезпечення позову, не містять обґрунтованих підстав для прийняття такого процесуального рішення, а зводяться фактично до незгоди ОСОБА_3 з ухвалою суду від 14 грудня 2020 року, що є підставою для її оскарження в апеляційному порядку, однак не може бути підставою для скасування вжитих заходів. Як  мотив скасування заходів забезпечення позову заявник зазначає законність дозвільних документів на будівництво. що є предметом адміністративного позову в даній справі і не є тотожним мотивом для  визнання заходу забезпечення позову  передчасним, а відповідну ухвалу незаконно.
Згідно частини першої статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права.
Відповідно до частин першої - четвертої статті 242 КАС України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
З огляду на вищезазначене, вказаним вимогам оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає.
Відповідно до частин першої та другої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Підсумовуючи, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку. Наведені висновки суду є вичерпні, а доводи апелянта - безпідставні.
Апеляційний суд переглянув оскаржуване судове рішення і не виявив порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до ухвалення незаконного судового рішення, щоб його скасувати й ухвалити нове.
Відповідно до пункту 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями ст. 229, ч. 3 ст. 243, ст. 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ч. 1 ст. 321, ст.ст. 322, 325, 329 КАС України, суд -  

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду  від 11 січня 2021 року про відмову в скасуванні заходів забезпеченні позову у справі № 260/4374/20 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя	 	В. С. Затолочний 	
судді	 	О. О. Большакова 	
 	 	В. Я. Качмар  	
Повне судове рішення складено 26.02.2021