ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1656/21 Справа № 175/1906/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Озерянська Ж.М. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2021 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
         головуючого судді Єлізаренко І.А.,
         суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.,
         за участю секретаря Заворотного К.Я.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк “Приватбанк” на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 19 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про визнання додаткової угоди недійсною 

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2020 року  ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , АТ КБ «Приватбанк» про визнання додаткової угоди недійсною. 
В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 23 лютого 2007 року між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «Приватбанк» правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк», було укладено кредитний договір №DNDZGA00000861, за умовами п.7.1 якого ПАТ КБ «ПриватБанк» зобов`язалися надати ОСОБА_2 кредитні кошти шляхом надання готівки через касу на строк з 23 лютого 2007 року по 23 лютого 2017 року включно у вигляді непоновлювальної кредитної лінії у розмірі 36000 доларів США на ремонтно-будівельні роботи, а також у розмірі 3600 доларів США на сплату страхових платежів у випадках та в порядку, передбаченому п.п. 2.1.3, 2.2.7 даного договору, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 0,92% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагорода за надання фінансового інструменту у розмірі 1,50% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно з п.6.2 даного договору. Щомісяця в період сплати ОСОБА_2 повинен був надавати ПАТ КБ «Приватбанк» кошти (щомісячний платіж) у сумі 571,85 доларів США для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди, комісії. З метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, 23 лютого 2007 року між ОСОБА_3 та ПАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк», було укладено договір іпотеки №DNDZGA00000861, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Орловою Т.Є. за реєстровим номером №309, за умовами якого ОСОБА_3 передала в іпотеку належне їй на парві вланості нерухоме майно - двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . На підставі вказаного договору іпотеки 23 лютого 2007 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Орловою Т.Є. було накладено заборону відчуження вказаної квартири. Відповідно до розділу «Термін дії договору» договору іпотеки №DNDZGA00000861 квартири від 23 лютого 2007 року, внесення змін до цього договору дозволяється лише за згодою сторін, а узгоджені сторонами зміни до цього Договору вносяться у письмовій формі і підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню. 12 грудня 2012 року між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», було укладено додаткову угоду до кредитного договору №DNDZGA00000861 від 23 лютого 2007 року, відповідно до умов якої змінилися умови основного кредитного договору, а саме: банк зобов`язався надати позичальнику кредитні кошти шляхом надання готівкою через касу на строк 23 лютого 2007 року по 23 лютого 2017 року включно, у вигляді непоновлюваної кредитної лінії у розмірі 39803,93 доларів США на наступні цілі: ремонтно-будівельні роботи, а також у розмірі 7403,93 доларів США на сплату страхових платежів у випадках та в порядку, передбачених п.п.2.1.3., 2.2.7 даного договору, зі сплатою за користування кредиту відсотків у розмірі 1,09% на місяць на суму заборгованості за кредитом, винагорода за надання фінансового інструменту у розмірі 1,5% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, щомісяця в період сплати у розмірі 0,20% від суми виданого кредиту, відсотків за дострокове погашення кредиту згідно п.3.11 даного договору та винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п.6.2 даного договору. Періодом сплати вважати період з 05 по 10 число кожного місяця. Щомісячно в період сплати, починаючи з 12 грудня 2012 року позичальник повинен надавати банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 751,21 доларів США для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди, комісії. Майновий поручитель ОСОБА_3 не була повідомлена про укладення вищезазначеної додаткової угоди, останньою не було погоджено зміну суттєвих умов кредитного договору №DNDZGA00000861 від 23 лютого 2007 року. Позивач ОСОБА_1 вказував, що дізнався про наявність додаткової угоди під час розгляду цивільної справи №200/23111/15-ц за позовом ОСОБА_3 до ПАТ КБ «ПриватБанк», ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про визнання договору іпотеки виконаним, визнання іпотеки такою, що припинила дію, визнання договору про задоволення вимог іпотекодержателя виконаним, та таким, що припинив дію, на стадії її перегляду у суді апеляційної інстанції, де його було залучено до участі у справі, як правонаступника померлої ОСОБА_3 . Позивач вважає, що з огляду на те, що ОСОБА_3 не погоджувала укладання додаткової угоди від 12 грудня 2012 року, обсяг її відповідальності, як поручителя збільшився, тому наявні правові підстави для визнання цього правочину недісним. З наведених підстав позивач просив визнати додаткову угоду від 12 грудня 2012 року до кредитного договору №DNDZGA00000861 від 23 лютого 2007 року, укладену між ПАТ КБ «ПриватБанк», ОСОБА_2 , недійсною.
Рішенням  Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 19 жовтня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1   задоволено. Визнано додаткову угоду від 12 грудня 2012 року до кредитного договору №DNDZGA00000861 від 23 лютого 2007 року   недійсною. Стягнуто з  ОСОБА_2 , АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1  судовий збір  по 420,40 грн. з кожного. 
В апеляційній скарзі АТ КБ «Приватбанк» просять рішення суду від 19 жовтня 2020 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, порушення норм матеріального та процесуального права.
У відзиві на апеляційну скаргу  ОСОБА_1  просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду залишити без змін, посилаючись на його законність та обгрунтованість.   
Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити з наступних підстав.
Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. 
Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, 23 лютого 2007 року між ОСОБА_2 та ПАТ КБ “Приватбанк” було укладено кредитний договір №DNDZGA00000861, відповідно до п.1.1 якого банк зобов`язався надати позичальнику кредитні грошові кошти шляхом видачі готівки через касу чи/або перерахування на рахунок, зазначений в п. 7.1 цього договору. Кредит надано в обмін на зобов`язання позичальника по поверненню кредиту, сплаті відсотків, винагороди в зазначені даним договором строки.
Згідно з п. 7.1 кредитного договору ПАТ КБ “Приватбанк” зобов`язався надати ОСОБА_2 кредитні кошти шляхом надання готівкою через касу на строк з 23 лютого 2007 року по 23 лютого 2017 року включно, у вигляді непоновлювальної кредитної лінії у розмірі 36 000 доларів США на наступні цілі: ремонтно-будівельні роботи, а також у розмірі 3600 доларів США на сплату страхових платежів у випадках та в порядку, передбачених п.п. 2.1.3, 2.2.7 даного договору, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 0,92 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагорода за надання фінансового інструменту у розмірі 1,50 % від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно з п. 6.2 даного договору. Позичальник зобов`язався надавати ПАТ КБ “Приватбанк” кошти (щомісячний платіж) у сумі 571,85 доларів США для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди, комісії (т.1 а.с. 10-15). 
23 лютого 2007 року між ОСОБА_3 та ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено договір іпотеки №DNDZGA00000861, згідно з умовами якого іпотекодавець передала в іпотеку банку належну їй на праві власності двокімнатну квартиру АДРЕСА_2 , яка складається з 1- коридор, 2 – санвузол, 3 – кухня, 4,5 – житлові кімнати, 6 – кладова, І – балкон, загальною площею 44,5 кв.м, житлова площа – 28,1 кв.м. Зазначений договір було посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Орловою Т.Є. 23 лютого 2007 року за реєстровим №309 та накладено заборону відчуження предмета іпотеки (т.1 а.с. 17-20). . 
Пунктом 30 договору іпотеки сторони погодили, що внесення змін до цього договору дозволяється лише за згодою сторін. Узгоджені сторонами зміни до цього договору вносяться у письмовій формі і підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню. 
Відповідно до п.33.2 договору іпотеки за даним договором, іпотекою забезпечується виконання зобов`язання позичальника за кредитним договором №DNDZGA00000861 від 23 лютого 2007 року, укладеного між ним та банком, по поверненню кредиту, наданого у вигляді непоновлюваної кредитної лінії у розмірі 36000,00 доларів США на наступні цілі: ремонтно-будівельні роботи, а також у розмірі 3600,00 доларів США на сплату страхових платежів на строк з 23 лютого 2007 року по 23 лютого 2017 року включно; сплаті відсотків у розмірі 0,92% на місяць у період з 21 по 28 кожного місяця; щомісячного надання грошових коштів (щомісячний платіж) у період сплати сумою не менше 571,85 доларів США; винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 1,50% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, щомісяця в період сплати у розмірі 0,20% від суми виданого кредиту. 
Відповідно до п.33.4. договору іпотеки, вартість предмету іпотеки становить 227250 грн.
12 грудня 2012 року, між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено додаткову угоду до кредитного договору №DNDZGA00000861 від 23 лютого 2007 року, відповідно до умов якої змінилися умови п. 7.1. кредитного договору, а саме: банк зобов`язався надати позичальнику кредитні кошти шляхом надання готівкою через касу на строк 23 лютого 2007 року по 23 лютого 2017 року включно, у вигляді непоновлюваної кредитної лінії у розмірі 39803,93 доларів США на наступні цілі: ремонтно-будівельні роботи, а також у розмірі 7403,93 доларів США на сплату страхових платежів у випадках та в порядку, передбаченому п.п.2.1.3., 2.2.7 даного Договору, зі сплатою за користування кредиту відсотків у розмірі 1,09% на місяць на суму заборгованості за кредитом, винагорода за надання фінансового інструменту у розмірі 1,50% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, щомісяця в період сплати у розмірі 0,20% від суми виданого кредиту, відсотків за дострокове погашення кредиту згідно п.3.11 даного договору та винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п.6.2 даного договору. Періодом сплати сторони визначили період з 05 по 10 число кожного місяця. Щомісячно в період сплати, починаючи з 12 грудня 2012 року, позичальник повинен надавати банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 751,21 доларів США для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди, комісії (т.1 а.с.21-22). 
Заочним рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 15 червня 2011 року у справі № 2-1351/11 за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 та філії ТОВ «Українське Фінансове Агенство «Верус» у Дніпропетровському районі м. Дніпропетровська позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 та філії ТОВ «Українське Фінансове Агенство «Верус» у Дніпропетровському районі м. Дніпропетровська про стягнення заборгованості задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором № DNDZGA00000861 від 23 лютого 2007 року у розмірі 247639,86 грн, витрати за надання юридичних послуг та витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката та інших фахівців в галузі права в розмірі 500 гривень, а всього – 248139,86 грн. Стягнуто з філії ТОВ «Українське Фінансове Агенство «Верус» у Дніпропетровському районі м. Дніпропетровська, ОСОБА_2 солідарно 200 грн. - заборгованість за договором поруки № 154 від 12 лютого 2009 року. У решті позову відмовлено, вирішено питання щодо судових витрат. Вказане заочне рішення суду набрало законної сили 22 липня 2011 року (т.1 а.с. 25-27)
Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції посилався на їх доведеність та обґрунтованість, однак погодитися з такими висновками суду неможливо, оскільки суд дійшов них за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильного застосування норм матеріального права, що відповідно до ст.376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно із частинами першою - третьої, п`ятою статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Відповідно до вимог частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. 
У справі встановлено, 23 лютого 2007 року між ОСОБА_2 та ПАТ КБ “Приватбанк” було укладено кредитний договір №DNDZGA00000861, відповідно до п.1.1 якого банк зобов`язався надати позичальнику кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу чи/або перерахування на рахунок, зазначений в п. 7.1 цього договору. Кредит надано в обмін на зобов`язання позичальника по поверненню кредиту, сплаті відсотків, винагороди в зазначені даним договором строки.
Згідно з п. 7.1 кредитного договору ПАТ КБ “Приватбанк” зобов`язався надати ОСОБА_2 кредитні кошти шляхом надання готівки через касу на строк з 23 лютого 2007 року по 23 лютого 2017 року включно, у вигляді непоновлювальної кредитної лінії у розмірі 36 000 доларів США на наступні цілі: ремонтно-будівельні роботи, а також у розмірі 3600 доларів США на сплату страхових платежів у випадках та в порядку, передбачених п.п. 2.1.3, 2.2.7 даного договору, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 0,92 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагорода за надання фінансового інструменту у розмірі 1,50 % від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно з п. 6.2 даного договору. Позичальник зобов`язався надавати ПАТ КБ “Приватбанк” кошти (щомісячний платіж) у сумі 571,85 доларів США для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди, комісії (т.1 а.с. 10-15). 
23 лютого 2007 року між ОСОБА_3 та ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено договір іпотеки №DNDZGA00000861, згідно з умовами якого іпотекодавець передала в іпотеку банку належну їй на праві власності двокімнатну квартиру АДРЕСА_2 , яка складається з 1- коридор, 2 – санвузол, 3 – кухня, 4,5 – житлові кімнати, 6 – кладова, І – балкон, загальною площею 44,5 кв.м, житлова площа – 28,1 кв.м. Зазначений договір було посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Орловою Т.Є. 23 лютого 2007 року за реєстровим №309 та накладено заборону відчуження предмета іпотеки (т.1 а.с. 17-20).. 
Пунктом 30 договору іпотеки сторони погодили, що внесення змін до цього договору дозволяється лише за згодою сторін. Узгоджені сторонами зміни до цього договору вносяться у письмовій формі і підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню. 
Відповідно до п.33.2 договору іпотеки за даним договором, іпотекою забезпечується виконання зобов`язання позичальника за кредитним договором №DNDZGA00000861 від 23 лютого 2007 року, укладеного між ним та банком, по поверненню кредиту, наданого у вигляді непоновлюваної кредитної лінії у розмірі 36000,00 доларів США на наступні цілі: ремонтно-будівельні роботи, а також у розмірі 3600,00 доларів США на сплату страхових платежів на строк з 23 лютого 2007 року по 23 лютого 2017 року включно; сплаті відсотків у розмірі 0,92% на місяць у період з 21 по 28 кожного місяця; щомісячного надання грошових коштів (щомісячний платіж) у період сплати сумою не менше 571,85 доларів США; винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 1,50% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, щомісяця в період сплати у розмірі 0,20% від суми виданого кредиту. 
Відповідно до п.33.4. договору іпотеки, вартість предмету іпотеки становть 227250 грн. 
12 грудня 2012 року, між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено додаткову угоду до кредитного договору №DNDZGA00000861 від 23 лютого 2007 року, відповідно до умов якої змінилися умови п. 7.1. кредитного договору, а саме: банк зобов`язався надати позичальнику кредитні кошти шляхом надання готівкою через касу на строк 23 лютого 2007 року по 23 лютого 2017 року включно, у вигляді непоновлюваної кредитної лінії у розмірі 39803,93 доларів США на наступні цілі: ремонтно-будівельні роботи, а також у розмірі 7403,93 доларів США на сплату страхових платежів у випадках та в порядку, передбаченому п.п.2.1.3., 2.2.7 даного договору, зі сплатою за користування кредиту відсотків у розмірі 1,09% на місяць на суму заборгованості за кредитом, винагорода за надання фінансового інструменту у розмірі 1,50% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, щомісяця в період сплати у розмірі 0,20% від суми виданого кредиту, відсотків за дострокове погашення кредиту згідно п.3.11 даного договору та винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п.6.2 даного договору. Періодом сплати сторони визначили період з 05 по 10 число кожного місяця. Щомісячно в період сплати, починаючи з 12 грудня 2012 року, позичальник повинен надавати банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 751,21 доларів США для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди, комісії (т.1 а.с.21-22). 
Заочним рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 15 червня 2011 року у справі № 2-1351/11 за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 та філії ТОВ «Українське Фінансове Агенство «Верус» у Дніпропетровському районі м. Дніпропетровська позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2 та філії ТОВ «Українське Фінансове Агенство «Верус» у Дніпропетровському районі м. Дніпропетровська про стягнення заборгованості задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором № DNDZGA00000861 від 23 лютого 2007 року у розмірі 247639,86 грн, витрати за надання юридичних послуг та витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката та інших фахівців в галузі права в розмірі 500,00 гривень, а всього – 248139,86 грн. Стягнуто з філії ТОВ «Українське Фінансове Агенство «Верус» у Дніпропетровському районі м. Дніпропетровська, ОСОБА_2 солідарно 200 грн. - заборгованість за договором поруки № 154 від 12.02.2009 року. У решті позову відмовлено, вирішено питання щодо судових витрат. Вказане заочне рішення суду набрало законної сили 22 липня 2011 року (т.1 а.с. 25-27)
Іпотекодавець ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та її правонаступником є ОСОБА_1 (т.1 а.с. 28, 62).
Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 23 квітня 2018 року у справі за позовом АТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до АТ КБ «ПриватБанк», третя особа ОСОБА_3 про визнання зобов”язання належним чином виконаним у задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено. Визнано зобов`язання ОСОБА_2 перед ПАТ КБ «ПриватБанк» за кредитним договором №DNDZGA00000861 від 23 лютого 2007 року належним чином виконаними та визнано таким, що припинив свою дію кредитний договір №DNDZGA00000861 від 23 лютого 2007 року.
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 04 листопада 2020 року рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 23 квітня 2018 року залишено без змін (т.1 а.с.216-227).
Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 квітня 2017 року у справі № 200/23111/15-ц за позовом ОСОБА_3 , правонаступником якої є ОСОБА_1 , до ПАТ КБ «ПриватБанк», ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 про визнання кредитного договору виконаним, визнання догоовру іпотеки виконаним, згідно рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 15 червня 2011 року, визнання іпотеки такою, що припинила дію, визнання договору про задоволення вимог іпотекодержателя виконаним та таким, що припинив дію частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_3 . Визнано зобов`язання ОСОБА_2 перед ПАТ КБ «Приватбанк» за кредитним договором №DNDZGA00000861 від 23 липня 2007 року, укладеним між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 належним чином виконаними у повному обсязі. Визнано зобов`язання ОСОБА_3 перед ПАТ КБ «Приватбанк» за договором іпотеки №DNDZGA00000861 від 23 липня 2007 року, укладеним між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3 , та договором про задоволення вимог Іпотекодержателя від 23 лютого 2007 року, укладеним між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3 – належним чином виконаними у повному обсязі. Визнано зобов`язання ОСОБА_3 перед ПАТ КБ «Приватбанк» за договором іпотеки №DNDZGA00000861 від 23 липня 2007 року, укладеним між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3 , та договором про задоволення вимог Іпотекодержателя від 23 лютого 2007 року, укладеним між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3 – припиненими. Скасовано обтяження: іпотека, реєстраційний номер обтяження 4652243 від 19 березня 2007 року, підстава обтяження: договір іпотеки №DNDZGA00000861 від 23 лютого 2007 року, приватний нотаріус Орлова Т.Є.; об`єкт обтяження: квартира в житловому будинку літ. А-5, яка складається з 1- коридор, 2 – санвузол, 3 – кухня, 4,5 – житлові кімнати, 6 – кладова, І – балкон, загальною площею 44,5 кв.м, житлова площа – 28,1 кв.м, адреса: АДРЕСА_1 , номер за РПВН: 8455989; Іпотекодержатель: ЗАТ КБ «Приватбанк», Код: 14360570, Дніпропетровська обл., м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50; Іпотекодавець: ОСОБА_3 , Код: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 . Скасовано обтяження: заборона на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження 4543763 від 23 лютого 2007 року, підстава обтяження: договір іпотеки №DNDZGA00000861 від 23 лютого 2007 року, приватний нотаріус Орлова Т.Є.; об`єкт обтяження: квартира в житловому будинку літ. А-5, яка складається з 1- коридор, 2 – санвузол, 3 – кухня, 4,5 – житлові кімнати, 6 – кладова, І – балкон, загальною площею 44,5 кв.м, житлова площа – 28,1 кв.м, адреса: АДРЕСА_1 , номер за РПВН: 8455989; власник: ОСОБА_3 , Код: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 . В іншій частині позовних вимог відмовлено. 
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 22 грудня 2020 року рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 , правонаступником якої є ОСОБА_1 , до ПАТ КБ «ПриватБанк», ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 про визнання кредитного договору виконаним, визнання догоовру іпотеки виконаним, згідно рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 15 червня 2011 року, визнання іпотеки такою, що припинила дію, визнання договору про задоволення вимог іпотекодержателя виконаним та таким, що припинив дію скасовано в частині визнання зобов`язання ОСОБА_2 перед ПАТ КБ «Приватбанк» за кредитним договором №DNDZGA00000861 від 23 липня 2007 року, укладеним між ПАТ «Приватбанк» та ОСОБА_2 належним чином виконаними у повному обсязі; визнання зобов`язання ОСОБА_3 перед Пат КБ «Приватбанк» за договором іпотеки №DNDZGA00000861 від 23 липня 2007 року, укладеним між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3 , та договором про задоволення вимог Іпотекодержателя від 23 лютого 2007 року, укладеним між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3 належним чином виконаними у повному обсязі та відмовлено у задоволенні позовних вимог в цій частині. В іншій частині рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 04 квітня 2017 року залишено без змін (т.1 а.с.228-250).
Таким чином, вказаними рішеннями суду визнано зобов`язання ОСОБА_3 перед ПАТ КБ «Приватбанк» за договором іпотеки №DNDZGA00000861 від 23 липня 2007 року, укладеним між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3 , та договором про задоволення вимог Іпотекодержателя від 23 лютого 2007 року, укладеним між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3 – припиненими.
Згідно ч. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. 
Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Отже, вказані норми закону визначають об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.
Згідно ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. 
Звернувшись до суду із вказаними позовними вимогами, ОСОБА_1 , який є правонаступником ОСОБА_3 , посилався на те, що ОСОБА_3 , як іпотекодавець, не була повідомлена про укладення оспорюваної додаткової угоди від 12 грудня 2012 року до кредитного договору №DNDZGA00000861 від 23 лютого 2007 року, за наслідками вказаного правочину обсяг її відповідальності збільшився.
Слід зазначити, зі змісту п.33.2 договору іпотеки №DNDZGA00000861 від 23 лютого 2007 року, укладеного між  ОСОБА_3  та ПАТ КБ «ПриватБанк» вбачається, що  вказаним договором іпотекою забезпечено виконання зобов`язання позичальника ОСОБА_2   за кредитним договором №DNDZGA00000861 від 23 лютого 2007 року  по поверненню кредиту, наданого у вигляді непоновлюваної кредитної лінії саме у розмірі 36000 доларів США на ремонтно-будівельні роботи, а також у розмірі 3600 доларів США на сплату страхових платежів на строк з 23 лютого 2007 року по 23 лютого 2017 року включно; сплаті відсотків у розмірі 0,92% на місяць у період з 21 по 28 кожного місяця; щомісячного надання грошових коштів (щомісячний платіж) у період сплати сумою не менше 571,85 доларів США; винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 1,50% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, щомісяця в період сплати у розмірі 0,20% від суми виданого кредиту.
Отже, збільшення оспорюваною додатковою угодою від 12 грудня 2012 року розміру отриманого позичальником кредиту не впливає на обсяг відповідальності іпотекодавця, оскільки договором іпотеки чітко передбачені межі відповідальності іпотекодавця. 
Пунктом 30 договору іпотеки сторони погодили, що внесення змін до цього договору дозволяється лише за згодою сторін. Узгоджені сторонами зміни до цього договору вносяться у письмовій формі і підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню. 
Будь-які зміни до договору іпотеки від 23 лютого 2007 року, укладеного між ОСОБА_3 та АТ КБ «ПриватБанк», не вносилися.
Також слід зазначити, вищевказаним рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 04 квітня 2017 року визнано зобов`язання ОСОБА_3  перед ПАТ КБ «Приватбанк» за договором іпотеки №DNDZGA00000861 від 23 липня 2007 року, укладеним між ПАТ КБ «Приватбанк» та  ОСОБА_3 , та договором про задоволення вимог Іпотекодержателя від 23 лютого 2007 року, укладеним між ПАТ КБ «Приватбанк» та  ОСОБА_3  – припиненими та в цій частині постановою Дніпровського апеляційного суду від 22 грудня 2020 року рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 квітня 2017 року залишено без змін.
Отже,  з урахування викладених обставин,   додаткова угода, укладена між ПАТ КБ «Приватбанк» та  ОСОБА_2 , не порушує права  іпотекодавця, правонаступником якого є ОСОБА_1 . 
За таких обставин, враховуючи вищевикладене апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .
На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів 

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк  “Приватбанк” - задовольнити.
Рішення  Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 19 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Акціонерного товариства комерційний банк “Приватбанк” про визнання додаткової угоди недійсною - скасувати.
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Акціонерного товариства комерційний банк “Приватбанк” про визнання додаткової угоди недійсною - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк “Приватбанк” сдовий збір за звернення з апеляційною скаргою у розмірі 1260 грн.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена  в касаційному порядку до Верховного Суду  протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя

Судді