Ухвала
 
17 лютого 2021 року
місто Київ
 
справа № 733/1295/19
провадження № 61-1413ск21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Олійник А. С., Яремка В. В.,
учасники справи: 
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , орган опіки та піклування Солом`янської районної у місті Києві державної адміністрації, орган опіки та піклування Ічнянської районної державної адміністрації Чернігівської області, Київська місцева прокуратура № 9, Солом`янський районний суд міста Києва, Генеральна прокуратура України, Президент України Зеленський Володимир Олександрович, Солом`янське управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві, Державна фіскальна служба України, Редакція газети «Голос України», Національний банк України, Верховна Рада України, Релігійна організація «Київська Митрополія Української Православної Церкви», Товариство з обмеженою відповідальністю «Міжнародний Інститут Глибинної психології», Українська Православна Церква Київської Митрополії, Ічнянське відділення Ощадбанку України, Державна казначейська служба України, проект телеканалу СТБ «Слідство ведуть екстрасенси»,
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 05 жовтня 2020 року у складі судді Коваленка А. В. та постанову Чернігівського апеляційного суду від 21 грудня 2020 року у складі колегії суддів: Харечко Л. К., Онищенко О. І., Скрипки А. А.,
ВСТАНОВИВ:
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ
Стислий виклад позиції позивача 
ОСОБА_1 у жовтні 2019 року звернувся до суду із позовом, у якому просив:
1.      позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно ОСОБА_1 , виключити відомості про батька у свідоцтві про народження ОСОБА_1 та відомості по батькові « ІНФОРМАЦІЯ_4 » у паспорті;
2.      позбавити ОСОБА_3 материнських прав відносно ОСОБА_1 , виключити відомості про матір у свідоцтві про його народження;
3.      визнати проведений у 1979 році у Православній Церкві (РПЦ) міста Прилуки Чернігівської області недійсним обряд хрещення ОСОБА_1 (хрещений батько ОСОБА_14 та хрещена мати ОСОБА_4 );
4.      визнати правочин про відкриття у 1991 році вкладу у сумі 1051, 66 рублів під відсотки у «Ощадбанку СРСР Ічнянського відділення» недійсним та зобов`язати Ічнянське відділення Ощадбанку України закрити рахунок №  НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 без подальших зобов`язань сторін;
5.      визнати усний правочин дарування ОСОБА_15 та ОСОБА_16 будинку за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , вчинений на весіллі 13 листопада 1977 року, недійсним;
6.      визнати правочин дарування ОСОБА_16 будинку за адресою: АДРЕСА_1 , вчинений на користь ОСОБА_8 , недійсним;
7.      позбавити ОСОБА_12 материнських прав відносно ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та виключити у свідоцтві про народження дітей відомості про матір;
8.      визначити місце проживання дітей: ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , разом з ОСОБА_1 ;
9.      усунути небезпеку для життя, здоров`я ОСОБА_1 та дітей: ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , шляхом поміщення ОСОБА_11 в умови, що унеможливлять її небезпечну поведінку;
10. зобов`язати Державну фіскальну службу України (далі - ДФС України) визнати недійсним присвоєння ідентифікаційного коду за № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_1 ;
11.  визнати протиправною діяльність Національного банку України 
(далі - НБУ) щодо ведення грошового обігу із застосуванням грошових банкнот і монет та зобов`язати НБУ вилучити грошові банкноти та монети, які знаходяться в грошовому обігу України, з метою подальшого їх знищення та ввести в обіг з чистого срібла «серебряники», а розмінні монети «гривенники» для збереження честі, гідності та ділової репутації ОСОБА_1 , його дітей та населення країни;
12.  зобов`язати учасників телепроекту каналу СТБ «Слідство ведуть екстрасенси» екстрасенсів ОСОБА_19 та ОСОБА_20 відшукати книжку « ІНФОРМАЦІЯ_3 », якою користувалася ОСОБА_11 , та знищити у вогні, закрити портал, який був відкритий у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , де проживали діти ОСОБА_1 , для виключення подальшого зайняття сім`єю ОСОБА_21 чорною магією, оскільки народилися діти і для подальшого виховання обов`язково потрібно виключити зайняття «чорною магією»;
13.  зобов`язати Генеральну прокуратуру України вилучити в усіх храмах, церковних зібраннях, у населення України всі книги Священного Писання , молитвослови, псалтирі, які відрізняються від оригінального тексту Священного Писання для подальшого їх знищення; 
14.  зобов`язати НБУ під час обміну старих грошових банкнот та старих монет церковнослужителям не обмінювати на гроші з чистого срібла;
15. визнати протиправною бездіяльність Київської місцевої прокуратури № 9 та Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві (далі - Солом`янське УП ГУНП у місті Києві) та Генеральної прокуратури України щодо нерозслідування кримінальних проваджень: № 12015100090002104; № 42015100090000032; № 12015100090012366, які внесені у Єдиний реєстр досудових розслідувань у 2015 році, протиправною бездіяльність про непоміщення ОСОБА_11 та ОСОБА_23 в умови, які виключать їх небезпечну поведінку;
16.  визнати протиправною бездіяльність Президента України Зеленського В. О. у сфері прийняття законів, які можуть покращити у країні життя, здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток суспільства, принести покращення використання національного багатства - землі через виключення статевого блуду у відносинах населення країни;
17.  визнати протиправною бездіяльність Верховної Ради України у сфері прийняття законів, які можуть покращити у країні життя, здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток суспільства, принести покрашення використання національного багатства - землі через виключення статевого блуду у відносинах населення країни; 
18.  визнати протиправним рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 19 березня 2014 року про визначення місця проживання дітей разом з матір`ю у справі № 760/25630/13-ц, яке завдало шкоду честі, гідності та діловій репутації ОСОБА_1 ;
19.  визнати протиправними дії, бездіяльність працівників органу опіки та піклування Солом`янської районної у місті Києві державної адміністрації щодо доведення дітей ОСОБА_1 до вкрай тяжкого психічного стану, зобов`язати скасувати висновок від 24 лютого 2014 року про визначення місця проживання дітей разом з матір`ю ОСОБА_12 ;
20.  визнати протиправною бездіяльність працівників органу опіки та піклування Ічнянської районної державної адміністрації у Чернігівській області щодо невилучення дітей із небезпечних умов проживання у межах розгляду справ № 760/18758/18 та № 760/11464/17, які розглядаються Солом`янським районним судом міста Києва;
21.  визнати загальновідомими такі обставини: 1) зайняття окультними науками з задіянням чорної магії з виклику духів є небезпечним для життя, здоров`я людей та є аморальним вихованням, що спричиняє передчасну раптову смерть; 2) надання грошових коштів у користування під відсотки з нарахуванням пені, штрафу, неустойки за несвоєчасне повернення призводить до передчасної смертності населення через воєнні дії, що загрожує цілісності території держави і страждання народу; 3) блуд доньки до весілля в статевих відносинах є для батьківського будинку небезпечним для життя, здоров`я членів родини, близьких родичів та спричиняє страждання у подальшому всім членам родини із зловживанням спиртних напоїв, а також блуду членів родини і може привести до передчасної смерті членів родини; 4) блуд (позашлюбні статеві відносини при живих чоловіках) жінок призводить до страждання чоловіків, дітей та спричиняє шкоду життю, здоров`ю всім членам родини до 10 коліна; 5) проведення священнослужителями обрядів над померлими тілами людей, гробами та могилами померлих з покладенням речей, фотокарток живих людей в могилу чи в гроб до покійників може спричинити шкоду здоров`ю, життю живим людям і, навіть, призвести до передчасної раптової смерті; 
22.  визнати загальновідомими такі факти: 1) немає судді вище Бога і немає розумнішого за Всевишнього . Цей факт відомий широкому колу осіб, оскільки це сказано Господом і записано Священником Єздрою , що надруковано в Священному Писанні (3 Єздри 7:19; 2), гине багато людей у житті через недотримання запропонованого Закону Божого , тому що Бог суворо покарав «приходящим», коли вони прийшли, що потрібно робити, щоб жити і чого повинні дотримуватися, щоб не бути покараними. А люди не послухали і роблять наперекір Богу , затвердили в собі погані помисли, захопилися гріховними спокусами, сказали про Всевишнього , що Його немає, не пізнали шляхів Його, відкинули Закон Його, відкинули обітниці Його, не мали віри до обрядових настанов Його, не вчиняли справ Його і тому порожнім порожнє, а повним повне. Зазначений факт відомий широкому колу осіб, оскільки це сказано Господом і записано Священником Єздрою , що надруковано в Священному Писанні (3 Єздри 7:20-25 ; 3), проведення окультних обрядів у Донецькій області з чорної магії, тримання підпільної Академії Чорної Магії у Донецькій області частково призвело до розгортання воєнних дій у 2014 році до теперішнього часу; 4) визнати факт заподіяння в лютому 2010 року шкоди життю, здоров`ю ОСОБА_1 через проведення окультних обрядів членів сім`ї ОСОБА_32, що призвело до передчасної смерті ОСОБА_32 у 2012 році; 
5) визнати факт заподіяння священнослужителями Почаївської Лаври шкоди здоров`ю, життю ОСОБА_1 через проведення молебнів «за упокій» душі, які замовляли члени сім`ї ОСОБА_32, що спричинили розлад здоров`я та тривалу непрацездатність; 6) визнати факт заподіяння шкоди життю, здоров`ю ОСОБА_1 через блуд статевих стосунків колишньої дружини, ОСОБА_12 до весілля та після розлучення; 7) визнати факт тримання грошових коштів на депозитних рахунках в установах банків під відсотки небезпечним для життя, здоров`я таких осіб, що суперечить релігійним переконанням та порушує фізичний, духовний, моральний розвиток людини; 
23.  зобов`язати Редакцію газети «Голос України» опублікувати загальновідомі обставини (факти), які є загальновідомими та записані в Законі, даному Богом через Мойсея ;
24.  зобов`язати відповідальних працівників Генеральної прокуратури України в Україні вилучити книгу Марії Діви Христос «Земной путь матери мира», «Останний Завет» і всі її «творіння» з метою подальшого їх знищення;
25.  зобов`язати відповідальних працівників Генеральної прокуратури України в Україні вилучити всі копії італійського серіалу «Спрут», де у ІНФОРМАЦІЯ_5 серії головний герой комісар Катані, починаючи з 10 хвилини серії встановив: «Знак хреста - це фокус, четвертий диявол; на правому плечі диявол; добро просто програло»;
26.  визнати суд загальновідомими такі обставини (факти): Богородиця Діва Марія зачала без пороку Ісуса Христа від Святого Духа і залишилася Дівою;
27.  зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Міжнародний Інститут Глибинної психології» (далі - ТОВ «Міжнародний Інститут Глибинної психології») скасувати висновок від 21 січня 2014 року, проведений психологом Копишинською Л. О. ;
28.  стягнути відшкодування майнової шкоди у розмірі 1 000 000, 00 грн шляхом безспірного списання на користь ОСОБА_1 для погашення кредиторської заборгованості перед Приватбанком; Дельта Банком; ОТП Банком, УкрСиббанком, Альфа-Банком, ПУМБ, яку завдали діями, бездіяльністю ТОВ «Міжнародний Інститут Глибинної психології»; ДФС України солідарно;
29.  зобов`язати Солом`янську районну у місті Києві державну адміністрацію надати заявнику та дітям житло для проживання як компенсацію за завдану моральну шкоду.
Стислий виклад змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій
Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 10 вересня 2020 року позов ОСОБА_1 залишено без руху та надано заявнику строк для виконання її вимог.
Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 05 жовтня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 , крім позовних вимог про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно ОСОБА_1 та виключення відомостей про батька у свідоцтві про народження ОСОБА_1 та відомості по батькові « ІНФОРМАЦІЯ_4 » у паспорті; позбавлення ОСОБА_3 материнських прав відносно ОСОБА_1 та виключення відомостей про матір у свідоцтві про його народження, повернуто позивачу.
Суд першої інстанції зробив висновок, що позивач частково усунув недоліки щодо вимог про позбавлення батьківських прав та виключення відомостей у свідоцтві про народження. Втім, у порядку усунення недоліків не викладено зміст щодо інших позовних вимог до кожного відповідача окремо, із зазначенням доказів, що підтверджуються визначені позовні вимоги, та обґрунтуванням підстав їх об`єднання в одне провадження. Також суд визнав безпідставним об`єднання в одне провадження позовних вимог, які підлягають розгляду у порядку різного судочинства.
Одночасно ухвалою Прилуцького міськрайонного суду від 05 жовтня 2020 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 за позовними вимогами про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відносно ОСОБА_1 , виключення відомостей про батьків у свідоцтві про народження та паспорті.
Постановою Чернігівського апеляційного суду від 21 грудня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 05 жовтня 2020 року щодо повернення частини позовних вимоги залишено без змін.
Суд апеляційної інстанції визнав обґрунтованими висновки суду першої інстанції про повернення позивачу матеріалів позовної заяви, щодо яких позивачем не обґрунтовано підстав для їх об`єднання в одне провадження.
ІІ. АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Короткий зміст вимог касаційної скарги
ОСОБА_1 25 січня 2021 року із застосуванням засобів поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 05 жовтня 2020 року про повернення частини позовних вимог та постанову Чернігівського апеляційного суду від 21 грудня 2020 року, справу направити до суду першої інстанції на новий розгляд.
Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу
Касаційна скарга обґрунтовувалася тим, що оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалені із неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, оскільки відповідно до статті 188 ЦПК України заявлені ним вимоги пов`язані між собою однією підставою, діяльність держави щодо дозволу проводити переривання штучної вагітності до 12 тижнів за бажанням жінки.
Судді Коваленку А. В. заявлено відвід, який не задоволено. На переконання заявника, зазначений суддя поспіхом ухвалив рішення про повернення позову, не дослідивши зібрані у справі докази.
Заявник вважає, що позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 і ОСОБА_3 призведе також до задоволення інших похідних позовних вимог, а тому суд зобов`язаний був розглянути усі позовні вимоги в одному провадженні.
Судом апеляційної інстанції ухвалено рішення без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц (провадження № 14-511цс18).
ІІІ. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Верховний Суд, дослідивши подану касаційну скаргу та додані до неї документи, зробив висновок, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.
Норми права, застосовані судом
Пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвалу суду першої інстанції про повернення заяви заявникові, після її перегляду в апеляційному порядку.
Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
За правилом частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Зі змісту оскаржуваних судових рішень Верховний Суд встановив, що касаційна скарга є очевидно необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо їх незаконності та неправильності.
Такий висновок суд зробив з огляду на таке.
У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін 
(частина перша статті 12 ЦПК України).
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).
Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частина третя статті 13 ЦПК України).
Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі, у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.
Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.
Відповідно до частин першої та другої статті 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.
Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.
Позовна заява має відповідати частині третій статті 175 ЦПК України. Зокрема, за правилами пунктів 4, 5 наведеної статті позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.
Згідно з частиною першою статті 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.
Суд першої інстанції встановив, що подана позовна заява не відповідає положенням пунктів 4, 5, 10 частини третьої статті 175 ЦПК України, зокрема:
-          позов пред`явлено до 28 відповідачів, проте, позивачем не конкретизовано, які позовні вимоги пред`явлено до якого з відповідачів та не зазначено виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги до кожного відповідача окремо, не зазначено, якими доказами підтверджуються позовні вимоги, не надано копії позовних заяв з додатками та доказів відповідно до кількості відповідачів, відсутнє підтвердження того, що позивачем не подано іншого позову (позовів) до цих же відповідачів з тим самим предметом та з тих самих підстав, відсутнє обґрунтування підстав об`єднання позовних вимог відповідно до статті 188 ЦПК України, що не дає можливості встановити, чи пов`язані позовні вимоги між собою, оскільки вимоги пред`явлені до відповідачів, місце проживання та місцезнаходження яких відноситься до територіальної юрисдикції (підсудності) інших судів.
За наведених обставин, відповідно до частини першої статті 185 ЦПК України, суд першої інстанції ухвалою від 10 вересня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 залишив без руху, позивачу надав строк для виконання її вимог.
За правилами частини третьої статті 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
ОСОБА_1 у жовтні 2020 року звернувся до суду із заявою про усунення недоліків, у якій зазначив, що основними вимогами є, зокрема, позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 та ОСОБА_3 стосовно позивача та виключення відомостей про батьків у свідоцтві про народження та паспорті. Підставами об`єднання в одне провадження усіх позовних вимог ОСОБА_1 зазначено, що « Бог в Законі, даному через Мойсея , дав настанови для кожного, а не тільки для ізраїльського народу і в усьому світі всі страждають через те, що нібито Бог не дав їхньому народу особисто такого Закону, або як деякі з знайомих говорять: «А мені Бог такого не говорив»». Тому позивач вважає, що кожного відповідача стосуються усі позовні вимоги, оскільки кожен яким-небудь чином причетний до гріха, вини, беззаконня, що призвели до ситуації, яка виникла в його сім`ї.
Суд першої інстанції, дослідивши додатково подані ОСОБА_1 матеріали та вивчивши наведені ним доводи, зробив висновок, що встановлені судом недоліки поданої позовної заяви, зокрема, щодо її змісту, викладення позовних вимог, наведення підстав об`єднання в одне провадження усіх позовних вимоги усунуто частково.
Судом першої інстанції встановлено, що позовні вимоги, зокрема до Солом`янського районного суду міста Києва, Генеральної прокуратури України, Президента України, Верховної Ради України, ДФС України, Солом`янського УП ГУ НП у місті Києві підлягають розгляду у порядку іншого виду судочинства, підсудні різним судам, які не пов`язані спільним предметом позову.
Усуваючи недоліки, позивач не навів, яким чином позовні вимоги пов`язані між собою та в чому полягає їх спільність предмету; відсутній виклад вимог до кожного відповідача окремо із посиланням на докази, якими підтверджуються обставини, на які посилається позивач.
Наведені обставини безумовно виключають можливість відкриття провадження у справі за позовними вимогами, окрім тих, що подані про позбавлення батьківських прав та виключення відомостей у свідоцтві про народження та паспорті.
Отже, урахувавши, що ОСОБА_1 усунув частково недоліки, визначені в ухвалі суду першої інстанції від 10 вересня 2020 року, Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, зробив обґрунтований висновок про наявність підстав для повернення частини позовних вимог позивачу.
Доводи касаційної скарги, що судами першої та апеляційної інстанцій не враховано, що відповідно до статті 188 ЦПК України заявлені ним вимоги пов`язані між собою однією підставою, крім того позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 і ОСОБА_3 призведе і до задоволення інших похідних позовних вимог, Верховний Суд відхиляє з огляду на таке.
Частина перша статті 188 ЦПК України визначає, що в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).
Умовами пред`явлення позову та зазначення у ньому двох і більше вимог є: пов`язаність таких вимог, що виявляється у тому, що вони виникають з одних правовідносин; доцільність спільного розгляду визначених позивачем вимог, оскільки це дозволяє більш повно і об`єктивно дослідити обставини справи, встановити фактичні взаємовідносини сторін, виключити ухвалення суперечливих чи взаємовиключних судових рішень.
За правилом статті 50 ЦПК України позов може бути пред`явлений спільно кількома позивачами або до кількох відповідачів. Кожен із позивачів або відповідачів щодо другої сторони діє в цивільному процесі самостійно. Участь у справі кількох позивачів і (або) відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо: 1) предметом спору є спільні права чи обов`язки кількох позивачів або відповідачів; 2) права і обов`язки кількох позивачів чи відповідачів виникли з однієї підстави; 3) предметом спору є однорідні права і обов`язки.
Тому однорідні, нерозривно пов`язані між собою вимоги, вирішення однієї з яких залежить від інших, можуть бути об`єднані в одне провадження в тому випадку, якщо вони за своїм предметом безпосередньо не віднесені до юрисдикції різних судів.
Зі змісту поданої позовної заяви випливає, що викладені позивачем вимоги, зокрема про: зобов`язання ДФС України визнати недійсним присвоєння ідентифікаційного коду; визнання протиправною діяльність НБУ щодо ведення грошового обігу; визнання протиправною бездіяльність Київської місцевої прокуратури № 9, Солом`янського УП ГУНП у місті Києві та Генеральної прокуратури України щодо нерозслідування кримінальних проваджень; визнання протиправною бездіяльність Президента України та Верховної Ради України підлягають розгляду судами за правилами адміністративного та кримінального судочинства.
Вимоги про визнання протиправним рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 19 березня 2014 року у справі № 760/25630/13-ц взагалі не можуть бути предметом розгляду за правилами будь-якого виду судочинства, оскільки законодавчо визначено, що у разі незгоди сторони або особи, яка не була залучена до участі у справі із ухваленим судовим рішенням, таке рішення може бути оскаржено та переглянуте в порядку апеляційного та касаційного провадженні у відповідній судовій справі.
Позовні вимоги про визнання проведеного обряду хрещення недійсним не підлягають розгляду національними судами України.
Позовні вимоги про визнання правочинів недійсними; зобов`язання Генеральної прокуратури України вилучити у храмах, церковних зібраннях, населення України, зокрема всі книги Священного Писання ; зобов`язання НБУ не здійснювати обмін старих грошових банкнот та монет на гроші з чистого срібла; визнання протиправною бездіяльність органів опіки та піклування; зобов`язання ТОВ «Міжнародний Інститут Глибинної психології» скасувати висновок проведений психологом; стягнення відшкодування майнової шкоди у розмірі 1 000 000, 00 грн; зобов`язання Солом`янської районної у місті Києві державної адміністрації надати житло - не пов`язанні спільним предметом спору, у якому відповідачі мають однорідні права та обов`язки.
Тому доводи заявника про те, що позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 і ОСОБА_3 призведе до задоволення інших похідних позовних вимог не ґрунтуються на вимогах процесуального закону, свідчать про помилковість тлумачення заявником норм процесуального права щодо можливості об`єднання в одному провадженні двох і більше вимог, які не мають спільного предмета спору, нерозривно пов`язані між собою і від задоволення таких вимог залежить задоволення інших вимог.
Зміст інших позовних вимог, таких як: зобов`язання Генеральної прокуратури України в Україні вилучити книгу Марії Діви Христос «Земной путь матери мира», «Останний Завет» і всі її «творіння» з метою подальшого їх знищення; зобов`язання відповідальних працівників Генеральної прокуратури України в Україні вилучити всі копії італійського серіалу «Спрут»; визнання загальновідомими таких обставини (фактів): Богородиця Діва Марія зачала без пороку Ісуса Христа від Святого Духа і залишилася Дівою, за наведеними позивачем формулюваннями, не можуть бути розглянуті одночасно з вимогами про позбавлення батьківських прав в одному судовому провадженні.
Отже, враховуючи, що ОСОБА_1 , усуваючи недоліки наголосив, що основними вимогами є позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 і ОСОБА_3 та виключення відомостей про батьків у свідоцтві про народження та паспорті, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що інші позовні вимоги не пов`язанні спільним предметом спору із наведеними вимогами, а тому їх спільний розгляд є недоцільним.
Наведене свідчить, що суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, не вчинив порушення норм процесуального права, зокрема вимог статті 188 ЦПК України щодо права пред`явлення (об`єднання) в одному провадженні двох і більше вимог. Так само, Верховним Судом не встановлено неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області 04 лютого 2021 року у справі № 733/1295/19 ухвалено заочне рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та виключення відомостей про батьківство відмовлено.
Довід касаційної скарги про те, що судді Коваленку А. В. заявлено відвід, який не задоволено, оскільки суддя поспіхом ухвалив рішення про повернення позову, не дослідивши зібрані у справі докази, Верховний Суд відхиляє, так як зміст касаційної скарги не містить належних обґрунтувань заявленого відводу із посиланням на обставини, які можуть бути предметом перевірки судом касаційної інстанції.
Посилання заявника на висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц (провадження № 14-511цс18), Верховний Суд визнає безпідставним, оскільки у наведеному прикладі висловлено правовий висновок щодо юрисдикції спору та належного складу відповідачів, у той час, як у справі № 733/1295/19 предметом перевірки є: право особи на пред`явлення в одному провадженні двох і більше позовних вимог, визначення (встановлення) у такому провадженні спільного взаємопов`язаного предмета спору.
Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду (§ 42 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Пономарьов проти України» № 3236/03).
Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» ЄСПЛ зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
ЄСПЛ зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (рішення ЄСПЛ від 23 жовтня 1996 року у справі «Леваж Престейшинз Сервісиз проти Франції», рішення ЄСПЛ від 19 грудня 1997 року у справі «Бруалла Гомес де ла Торре проти Іспанії»).
Оцінюючи підставність доводів поданої касаційної скарги, Верховним Судом додатково враховано, що її обґрунтовано міркуваннями необхідності здійснення переоцінки досліджених судом апеляційної інстанцій доказів, що виходить за межі розгляду справи судом касаційної інстанції та його процесуальних повноважень.
З урахуванням наведеного, Верховний Суд визнає підставним висновок про правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального та матеріального права, що не викликає розумних сумнівів, а касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 05 жовтня 2020 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 21 грудня 2020 року є необґрунтованою.
Згідно з частиною четвертою статті 394 ЦПК України, у разі якщо суд дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, суд постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.
Керуючись пунктом 2 частини першої, частиною другою статті 389, частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ :
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 05 жовтня 2020 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 21 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , органу опіки та піклування Солом`янської районної у місті Києві державної адміністрації, органу опіки та піклування Ічнянської районної державної адміністрації Чернігівської області, Київської місцевої прокуратура № 9, Солом`янського районного суду міста Києва, Генеральної прокуратури України, Президента України Зеленського Володимира Олександровича, Солом`янського Управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві, Державної фіскальної служби України, Редакції газети «Голос України», Національного банку України, Верховної Ради України, Релігійної організації «Київська Митрополія Української Православної Церкви», Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародний Інститут Глибинної психології», Української Православної Церкви Київської Митрополії, Ічнянського відділення Ощадбанку України, Державної казначейської служби України, проекту телеканалу СТБ «Слідство ведуть екстрасенси» про визнання правочинів недійсними, позбавлення батьківських прав, зобов`язання вчинити дії, визнання протиправною бездіяльність та дії, визначення місця проживання дітей, усунення небезпеки для життя та здоров`я, визнання загальновідомими фактів та обставин, стягнення майнової шкоди, відмовити.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття судом та оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                                             С. О. Погрібний

                                                                                                            А. С. Олійник

                                                                                                            В. В. Яремко