КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

№ справи: 2-2960/12
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/4091/2021
Головуючий у суді першої інстанції: Волчко А.Я. 
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.
 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
04 березня 2021 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:
                  головуючого  - Немировської О.В. 
                  суддів - Махлай Л.Д., Ящук Т.І.
                  секретар - Зиль Т.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус» про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, заінтересовані особи: Публічне акціонере товариство «Комерційний банк «Надра»,   ОСОБА_1 ,
за апеляційною скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус» - Семченкової Ііаталії Сергіївни на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 листопада 2020 року, 
 
встановив:
у серпні 2020 року заявник звернувся до суду із заявою, у якій просив замінити стягувача ГІАТ «КБ «Надра» його правонаступником - ТОВ «ФК «Інвест Хаус», посилаючись на те, що 15 травня 2020 року між ним та ПАТ «КБ «Надра» було укладено договір про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого до нього перейшло право вимоги до боржника ОСОБА_1 . Також заявник просив видати дублікат виконавчого листа, виданого на виконання рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 листопада 2012 року про стягнення з   ОСОБА_1 на користь ГІАТ «КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором та поновити строк для пред`явлення його до виконання.
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 листопада 2020 року у задоволенні заяви було відмовлено.
Не погоджуючись із ухвалою, представник ТОВ «ФК «Інвест Хаус» подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та постановити нове судове рішення, яким заяву задовольнити в повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.
Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 листопада 2012 року було задоволено позовні вимоги та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором №132/П/84/2008-980 від 13 серпня 2008 року в розмірі 135 734 грн.36 коп.
У серпні 2020 року представник ТОБІ «Інвест Хаус» звернувся до суду із заявою про заміну стягувана його правонаступником. В обґрунтування заяви зазначав, що 15 травня 2020 року між ним та ПАТ «КБ «Надра» було укладено Договір №GL2N79276GD272 про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого заявник отримав в тому числі право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №132/П/84/2008-980 від 13 серпня 2008 року, що підтверджується Додатком №1 до договору.
Крім того, заявник просив видати дублікат виконавчого листа, виданого на виконання рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 листопада 2012 року про стягнення з   ОСОБА_1 на користь ГІАТ «КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором та поновити строк для пред`явлення його до виконання, посилаючись на те, що виконавчий лист було втрачено, а строк для пред`явлення його до виконання пропущено з поважних причин.
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 листопада 2020 року у задоволенні заяви було відмовлено.
Відмовляючи у задоволенні вимог заяви, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження заявлених вимог. Однак, з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів у повному обсязі погодитись не може, оскільки він не відповідає встановленим у справі обставинам та зроблений із порушенням норм процесуального права.
Положеннями ст. 442 ЦПК України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.
Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.
За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.
Виходячи із змісту цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.
У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження, і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.
Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, внаслідок якого відбувається вибуття сторони правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.
Крім того, норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки у ній прямо визначено правило поведінки, а саме право замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.
Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».
При зверненні до суду першої інстанції представником заявника було надано копію Договору №GL2N79276GD272 про відступлення прав вимоги, укладеного 15 травня 2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «Інвест Хаус», відповідно до умов якого банк передав товариству право вимоги до боржників згідно Додатку №1 - Реєстру договорів, права вимоги за якими відступається, та боржників за такими договорами.
З наданої до суду першої інстанції копії витягу з Додатку №1 до Договору про відступлення права вимоги вбачається, що право вимоги до   ОСОБА_1 було передано заявнику за кредитним договором №132/П/84/2008-980 від 13 серпня 2008 року, а загальний розмір заборгованості вказаний - 265 034 грн. 78 коп.
Також заявником було надано до суду копію платіжного доручення №1060 від 05 травня 2020 року на підтвердження виконання умов п. 4 Договору про відступлення прав вимоги. Надані до суду першої інстанції копії документів були прошиті та скріплені підписом керівника і печаткою ТОВ «Інвест Хаус» із зазначенням про відповідність їх оригіналам.
Висновок суду першої інстанції про обов`язок заявника, як нового кредитора, надати до суду копії всіх документів, переданих йому за актом прийому-передачі від первісного кредитора, в тому числі кредитного договору з додатковими угодами, копій постанови про відкриття виконавчого провадження та виконавчого листа, є безпідставним, оскільки представник ТОВ «Інвест Хаус» при зверненні до суду вказував про втрату виконавчого листа та відсутності даних про відкрите виконавче провадження. Заявником було надано достатні докази на підтвердження переходу до нього права вимоги до боржника   ОСОБА_1 за кредитним договором, заборгованість за яким була стягнута рішенням суду у справі №2-2960/12.
Враховуючи викладене, ухвалу суду першої інстанції в частині вирішення питання про заміну стягувана його правонаступником слід скасувати та ухвалити цій частині нове судове рішення про задоволення вказаних вимог.
У своїй апеляційній скарзі представник заявника також посилався на те, що судом першої інстанції безпідставно відмовлено у задоволенні вимог заяви про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення його до виконання, оскільки втрата виконавчого листа та пропуск строку на пред`явлення його до виконання обумовлений перебуванням ПАТ «КБ «Надра» в стадії ліквідації з 05 червня 2015 року. Однак такі доводи апеляційної скарги є необґрунтованими та не можуть бути підставою для скасування ухвали суду в цій частині.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, на момент виникнення спірних правовідносин та ухвалення рішення судом були врегульовані Законом України «Про виконавче провадження» (№ 606-XIV).
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 22 вказаного Закону виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.
Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, з наступного дня після його постановления.
Як вбачається з матеріалів справи рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 листопада 2012 року набрало законної сили 27 листопада 2012 року.
Вказані обставини свідчать про те, що строк на пред`явлення до виконання виконавчого документу в даному випадку сплинув 27 листопада 2013 року, тоді як у поданій заяві, як на поважність причин пропуску відповідного строку, заявник посилається на початок процедури ліквідації банку, яка розпочалась у червні 2015 року.
Інших доводів про причини пропуску стоку для пред`явлення виконавчого документу до виконання подані заява та апеляційна скарга не містять.
Також не можуть бути підставою для скасування ухвали суду першої інстанції і доводи апелянта про те, що саме по собі твердження заявника про втрату виконавчого листа є підставою для видачі його дублікату, а процесуальним законом не передбачено право суду відмовити у видачі такого дублікату з підстав недоведеності обставин, за яких він був втрачений.
Пунктом 17.4 Перехідних положень ЦПК України визначено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
В даному випадку матеріали справи свідчать про те, що строк для пред`явлення виконавчого листа, про видачу дублікату якого просить заявник, закінчився і підстави для його поновлення відсутні, а тому обставини втрати виконавчого документу не підлягають з`ясуванню та не впливають на правильність висновку суду.
Враховуючи викладене, апеляційну скаргу заявника слід задовольнити частково, ухвалу суду першої інстанції в частині вирішення вимог заяви про заміну стягувана його правонаступником скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення про задоволення вимог.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 382 ЦПК України, суд
постановив:
апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус» - Семченкової Наталії Сергіївни задовольнити частково.
Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 листопада 2020 року в частині вирішення вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус» про заміну стягувача його правонаступником скасувати.
Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус» про заміну стягувача його правонаступником задовольнити.
Замінити стягувача у справі № 2-2960/12 за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до   ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус».
В іншій частині ухвалу залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в касаційному порядку протягом тридцяти днів.
Повний текст постанови виготовлено 09 березня 2021 року 2021 року.
Головуючий
Судді