ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"04" лютого 2021 р.      м.Львів                                                             Справа №914/766/17
Західний апеляційний господарський суд в складі колегії суддів: 
Гриців В.М. (головуючий), Дубник О.П., Зварич ОВ. 
секретар судового засідання Гураль К.О.
з участю представників: позивача адвокат  Богуцький А.І., відповідача адвокати  Танцюра В.А., Бандирський А.С. 
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» на ухвалу Господарського суду Львівської області від 05 листопада 2020 року у справі №914/766/17 про відмову у задоволенні заяви Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Львівської області від 11 квітня 2019 року у справі № 914/766/17 за позовом Публічного акціонерного товариства “Галичфарм” до Акціонерного товариства “Оператора газорозподільної системи “Львівгаз” за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Державного підприємства “Львівський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації” про визнання недійсним рішення в частині задоволення акту про порушення та за зустрічним позовом Акціонерного товариства “Оператор газорозподільної системи “Львівгаз” до Публічного акціонерного товариства “Галичфарм” про стягнення збитків в розмірі 16 838 818,67 грн
ВСТАНОВИВ:
          У квітні 2017 року Публічне акціонерне товариство «Галичфарм» звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до Публічного акціонерного товариства «Львівгаз». З урахуванням заяви про зміну предмету позову позивач просив суд  визнати недійсним рішення Публічного акціонерного товариства «Львівгаз» в частині задоволення акту про порушення Публічним акціонерним товариством «Галичфарм» Кодексу газорозподільних систем (далі - Кодекс ГРС) № 000317 (17-14/05) від 08.02.2017 та донарахування Публічному акціонерному товариству «Галичфарм» природного газу в обсязі 2   252,291 тис. куб.м на суму 16   838 818,67 грн, оформлене протоколом комісії з розгляду актів про порушення споживачами природного газу вимог Кодексу ГРС Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» № 2/02 від 23.02.2017 та актом-розрахунком б/н від 01.03.2017. 
Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач безпідставно за відсутності факту порушення позивачем господарського зобов`язання прийняв спірні рішенні та здійснив донарахування необлікованого об`єму природного газу, порушив встановлений чинним законодавством порядок донарахування об`ємів природного газу у разі виявлення порушень вимог Кодексу ГРС, а саме: 
- в порушення пункту 1 глави 10 розділу Х Кодекс ГРС провів експертизу лічильника обліку природного газу позивача в примусового порядку на власному сервісному центрі та безпідставно відмовив позивачу у проведенні незалежної експертизи лічильника на предмет наявності несанкціонованого втручання в його роботу, чим порушив право позивача на захист своїх прав та законних інтересів від недобросовісних дій відповідача, передбачене статтею 3 Закону України «Про ринок природного газу», статтями 6 та 20 Господарського кодексу України;
- провів експертизу лічильника неналежним чином (не в повному обсязі), оскільки розбір лічильника не проводився, лічильник на наявність в ньому сторонніх предметів та ушкодження внутрішніх його складових частин не досліджувався, наявна в лічильнику невідома частинка не вилучалася та не досліджувалася на предмет її походження та можливості впливу на роботу лічильника, з огляду на що результати проведеної експертизи не доводять факт втручання позивача в роботу лічильника та факт порушення позивачем господарського зобов`язання;
- склав повторний акт про порушення № 17-14/05 від 08.02.2017 за відсутності визначених пунктом 7 глави 9 розділу Х Кодексу ГРС підстав, а саме: за відсутності доказів в підтвердження наявності порушення.
03.05.2017 Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» звернулося до Господарського суду Львівської області із зустрічним позовом до Публічного акціонерного товариства «Галичфарм», в якому з урахуванням заяв про збільшення розміру позовних вимог № LV007.2-СК-8232-0818 від 28.08.2018 та про зміну предмета позову від 16.10.2018 просило стягнути з відповідача 16 838 818,67 грн. збитків.
Зустрічні позовні вимоги мотивовані тим, що Публічне акціонерне товариство «Галичфарм» допустило несанкціоноване втручання в роботу засобу вимірювальної техніки (далі по тексту - ЗВТ), факт чого встановлений в акті про порушення №17-14/05 від 08.02.2017, внаслідок чого комісія позивача на підставі зазначеного акту здійснила розрахунок необлікованого об`єму природного газу і його вартості в розмірі 16   838   818,67 грн., які є збитками Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз», які відповідач за зустрічним позовом не відшкодував.
Господарський суд Львівської області рішенням від 11.04.2019, залишеним без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 13.08.2019, первісний позов задовольнив повністю. Визнав недійсним рішення Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» в частині задоволення акту про порушення Публічним акціонерним товариством «Галичфарм» Кодексу ГРС № 000317 (17-14/05) від 08.02.2017 та донарахування Публічному акціонерному товариству «Галичфарм» об`єму природного газу в обсязі 2252,291 тис. куб. м на суму 16 838 818,67 грн, оформлене протоколом №2/02 комісії з розгляду актів про порушення споживачами природного газу вимог Кодексу ГРС Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» від 23.02.2017 та актом-розрахунком № б/н від 01.03.2017. Стягнув з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» на користь Публічного акціонерного товариства «Галичфарм» 1   600,00 грн судового збору та 20 020,00 грн  витрат на оплату проведеної у справі судової експертизи. У задоволенні зустрічного позову відмовив повністю. Судові витрати за розгляд зустрічного позову поклав на Публічне акціонерне товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз».
Суд урахував висновки судової комплексної трасологічної та металографічної експертизи засобу обліку газу та інші наявні в матеріалах справи докази і доводи учасників справи, та дійшов висновку про те, що з боку Публічного акціонерного товариства «Галичфарм» не було несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу з метою викривлення даних обліку спожитого газу, оскільки, як встановили експерти за результатами проведеної судової експертизи та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, цілісність наявних на лічильнику пломб та конструктивних елементів лічильника не порушена, сліди стороннього несанкціонованого втручання в роботу лічильника, зокрема втручання позивача для розміщення в лічильнику стороннього предмета, також відсутні, а виявлений працівниками відповідача за первісним позовом при контрольному огляді вузла обліку позивача сторонній предмет у лічильнику не вплинув на роботу лічильника та на відображення показників спожитого газу. За висновком суду, складений комісією відповідача за первісним позовом акт експертизи лічильника газу № 17-14/06 від 08.02.2016 не є допустимим, достовірним та достатнім доказом встановлення факту несанкціонованого втручання позивача у роботу лічильника газу, оскільки висновки проведеної відповідачем за первісним позовом експертизи не ґрунтуються на належному дослідженні лічильника, яке необхідне для таких висновків.  Також немає підстав  для покладення на позивача за первісним позовом, як власника засобу обліку, відповідальності за збереження та цілісність лічильника, оскільки в матеріалах справи відсутні докази втручання позивача в роботу лічильника після його встановлення на об`єкті позивача, а положення пункту 4 глави 6 розділу Х Кодексу ГРС не передбачають відповідальності власника за збереження і цілісність засобу обліку та пломб до його встановлення на території власника та після його зняття та передачі на повірку.  
Відмовляючи у задоволенні зустрічних позовних вимог суд вказав, що рішення відповідача про донарахування споживачу вартості необлікованого об`єму газу є оперативно-господарською санкцією, а не збитками, як стверджує позивач за зустрічним позовом, факт несанкціонованого втручання відповідача за зустрічним позовом у роботу лічильника газу, зафіксований в актах про порушення від 17.01.2017, від 08.02.2017, акті-розрахунку від 01.03.2017, є недоведеним, що спростовує і правомірність нарахування позивачем за зустрічним позовом вартості необлікованого об`єму природного газу.
Постановою Верховного Суду від 12.03.2020 касаційну скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» залишено без задоволення, рішення Господарського суду Львівської області від 11.04.2019 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 13.08.2019 у справі №914/766/17 залишено без змін.
15.10.2020 АТ «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» подало до Господарського суду Львівської області заяву про перегляд рішення Господарського суду Львівської області від 11.04.2019 у справі №914/766/17 за нововиявленим обставинами.
Нововиявленою обставиною позивач називає:  встановленням, внаслідок проведеного експерименту у ході здійснення судової експертизи у справі №914/2108/19, можливості здійснення несанкціонованого втручання (без залишення слідів) на результати вимірювання належного ЛКП «Львівтеплоенерго» лічильника газу № ЛГК-80 G-160 шляхом використання предмету у полімерній оболонці. Наявність вказаної обставини підтверджує  копією висновку експерта Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз № 2232 від 28.08.2020 та копією супровідного листа до нього (оригінал висновку знаходиться у матеріалах справи № 914/2108/19).
У наданих суду першої інстанції додаткових поясненнях  заявник вказує, що згідно ст.79 ГПК України на суд покладено обов`язок оцінювати докази та обставини справи з огляду на їх вірогідність. Заявник вважає, що висновок експерта Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз № 2232 від 28.08.2020  дає підстави вважати, що АТ «Галифарм» здійснювало крадіжку природного газу. 
Заявник вважає, що  судами  першої і судом апеляційної інстанцій не надано оцінки походженню та призначенню стороннього предмета у вигляді фрагменту металевого стального дроту, розміщеного між контактними площинами верхньої та нижньої частини корпусу відлікового механізму. 
Акціонерне товариство «Галичфарм» заперечило проти перегляду рішення за нововиявленими обставинами.  Вважає, що обставини, на які посилається заявник, не є нововиявленими, а заявник вимагає переоцінки судом доказів, які були ним оцінені в процесі розгляду справи №914/766/17, а саме висновку судової експертизи № 7085 від 19.06.2018.   Також зазначає, що висновок експерта у справі №914/2108/19 стосується іншого лічильника, з іншими технічними параметрами та характеристиками та інших фактичних обставин справи, за яких, на думку АТ «Львівгаз», відбулось втручання в роботу лічильника. Так, у справі №914/2108/19 йдеться про втручання через два наскрізні отвори під табличкою вибухозахисту на головці облікового механізму лічильника ЛГК-80 G-160, у той час, як на лічильнику ЛГК-150 G-650 будь-яких наскрізних пошкоджень (розломів, тріщин, отворів) на зовнішніх елементах не виявлено.   
Господарський суд  Львівської області ухвалою від 05.11.2020 відмовив у задоволенні заяви Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» про перегляд рішення за нововиявленими обставинами та залишив в силі рішення Господарського суду Львівської області від 11.04.2019 у справі № 914/766/17.  
Суд першої інстанції вказав, що встановлення можливості здійснення несанкціонованого втручання не залишаючи слідів  у лічильник ЛГК-80 G-160, заводський номер 13352 (який належить ЛКП “Львівтеплоенерго»), котра зафіксована у акті про порушення №005466 від 03.07.2019 не є обставиною, яка входить до предмета доказування у справі №914/766/17. Можливість втручання у роботу названого лічильника ЛКП «Львівтеплоенерго» у 2019 році, про яку йдеться у висновку експерта за результатами проведення комісійної судово-трасологічної експертизи в господарській справі №914/2108/19 від 28.08.2020 №2232, не свідчить про несанкціоноване втручання ПАТ «Галичфарм» в роботу лічильника газу ЛГК – 150 G-650, заводський номер 2939, яке зафіксоване 17.01.2017 у ході контрольного огляду цього лічильника. Відтак  названі заявником обставини не є нововиявленими в розумінні статті 320 ГПК України. 
          В апеляційній скарзі Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» зазначає,  що  ухвала Господарського суду Львівської області від 05.11.2020 у справі №914/766/17 прийнята при неповному дослідженні матеріалів та обставин справи. 
          Скаржник вказує, що результатами експертного експерименту, проведеного в межах справи №914/2108/19, встановлено можливість безслідного втручання в роботу лічильника за допомогою предмета в полімерній оболонці. Вважає, що ця обставина є нововиявленою обставиною для заявника та має істотне значення для правильного вирішення справи №914/766/17, оскільки, відсутність слідів втручання в роботу лічильника стало однією з підстав для відмови у задоволенні зустрічного позову заявника.  Під час розгляду справи   №914/766/17 позивач зазначав про можливість втручання в роботу лічильника газу предметом м`якшим, ніж сталь і цим доводам було надано судом оцінку при розгляді справи, а саме у рішенні суду та в ухвалі суду від 18.12.2018 про відмову у призначенні додаткової експертизи.  Також скаржник звертає увагу на те, що АТ «Львівгаз» не в змозі забезпечити цілодобовий контроль на об`єкті ПрАТ «Галичфарм» щодо дотримання останнім обов`язку не допускати несанкціоноване втручання у роботу лічильника. Наголошує, що  наявність дроту між верхньою та нижньою частинами лічильника внаслідок чого виникла щілина діаметром 1мм. через яку, як встановлено експертним експериментом, можна проникати предметом в полімерній оболонці без залишення слідів є достатньою підставою того, що ПрАТ «Галичфарм» здійснював крадіжку газу.   Зазначає, що Верховний суд вказав на те, що принципу змагальності у господарському судочинстві найбільшою мірою відповідає стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто висновок про існування стверджувальної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанова Верховного Суду від 10.09.2019 у справі №916/2403/18), і саме цей стандарт , як правило має застосовуватись при розгляді господарських спорів (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №910/18036/17, від 14.08.2018 у справі №905/2382/17). 
Відповідно до цього, просить скасувати ухвалу Господарського суду Львівської області від 05.11.2020 у справі №914/766/17 та ухвалити нове рішення, яким задоволити заяву АТ «Львівгаз» Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Львівської області від 11 квітня 2019 року у справі № 914/766/17.  
Акціонерне товариство «Галифарм» у відзиві на апеляційну скаргу заперечує доводи  скаржника посилаючись на положення п.1 ч.4 ст. 320 ГПК України, де вказано, що не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: переоцінка доказів, оцінених судом у процесу розгляду справи. Вважає, що доводи заявника зводяться до переоцінки наявного у цій справі доказу, а саме висновку експерта №7085 від 19.06.2018, що був оцінений у процесі розгляду справи. Відтак, зазначене не може слугувати підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами, а тому апеляційна скарга не може підлягати задоволенню. Суди першої і апеляційної інстанцій у цій справі дійшли  висновку про те, що обставини несанкціонованого втручання ПАТ «Галичфарм» в роботу лічильника газу з метою викривлення даних обліку спожитого газу є недоведеними, оскільки в матеріалах справи відсутні докази протиправного втручання саме позивачем за первісним позовом у роботу лічильника та докази існування причинно-наслідкового зв`язку між наявністю в лічильнику стороннього предмету та спричиненням цим стороннім предметом викривлення даних обліку природного газу, як складових несанкціонованого втручання в роботу лічильника. Позивач за первісним позовом вказує, що теоретична можливість здійснення несанкціонованого втручання  не залишаючи слідів, про яку йдеться у висновку експерта в іншій справі №914/2108/19, не є обставиною, яку можна вважати встановленою у цій справі. Також вважає, що заявник безпідставно ототожнює інститут вірогідності доказів та вірогідність обставин, які за своєю природою є різні. Просить оскаржену ухвалу залишити без змін, апеляційну скаргу  без задоволення. 
Західний апеляційний господарський суд ухвалою від 15 грудня 2020  поновив АТ «Львівгаз» строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Львівської області від 05 листопада 2020 у справі №914/766/17 та відкрив апеляційне провадження.   
Розгляд справи №914/766/17 призначено  на 21 січня 2021 року.  Ухвалою   від 21 січня 2021 року суд відклав розгляд справи на 04 лютого 2021 року 
У судовому засіданні 04 лютого 2021 року представники сторін підтримали свої доводи і заперечення з мотивів наведених в апеляційній скарзі та відзиві на неї. 
Відповідно до статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. 
Західний апеляційний господарський суд розглянув  апеляційну скаргу, матеріали справи, заслухав  пояснення представників сторін і вважає, що ухвалу Господарського суду Львівської області від 05листопада 2020 у справі №914/766/17 належить залишити без змін з таких підстав:
АТ «Львівгаз» нововиявленою обставиною у цій справі (№914/766/17) називає висновок експерта від 28.08.2020 у справі №914/2108/19 за позовом Львівського комунального підприємства «Львівтеплоенеро» до АТ «Львівгаз», оскільки експериментом при  проведенні судової експертизи  у справі №914/2108/19  були встановлені обставини, що є істотними для справи №914/766/17, а саме: наявність наскрізних отворів у верхній частині облікового механізму газового лічильника у місці кріплення таблички з маркуванням вибухозахисту дозволяє вплинути на результати вимірювання не залишаючи слідів, шляхом використання предмету у полімерній оболонці. Вказує, що під час проведення судової експертизи у справі №914/766/17 такий експеримент не проводився, вказана обставина не була встановлена судом та не була і не могла бути відома АТ «Львівгаз» на час розгляду справи. Відтак поза увагою суду залишився той факт, що технічно можливо здійснити втручання з використанням предмету у полімерній оболонці (до прикладу, звичайна скрепка з пластиковим покриття), не призводить до утворення характерних слідів на внутрішніх елементах лічильника газу взагалі. Тому вважає, що можливість здійснення несанкціонованого втручання не залишаючи слідів є істотною обставиною, яка могла вплинути на висновки суду у справі №914/766/17.
Відповідно до частини першої статті 320 ГПК України рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.
Підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи (пунктом 1 частини другої статті 320 ГПК України).
Нововиявлені обставини за своєю правовою природою є матеріально-правовими фактами, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, існування обставин на час розгляду справи, по-друге те, що ці обставини не були та не могли бути відомі заявнику на час розгляду справи, по-третє, істотність цих обставин для розгляду справи (тобто, коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте). За відсутності принаймні однієї з цих ознак обставини не можуть вважатися нововиявленими та, відповідно, бути підставою для перегляду прийнятого у справі судового рішення. (така позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14.01.2020 у справі № 925/473/17). 
Як видно з  рішення Господарського суду Львівської області від 11 квітня 2019 року у справі №914/766/17, залишеного без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від  13 серпня 2019 року,  обставини несанкціонованого втручання ПАТ «Галичфарм» за допомогою стороннього предмета в роботу лічильника газу ЛГК – 150 G-650, заводський номер 2939 з метою викривлення даних обліку споживчого газу є недоведеними, оскільки у матеріалах справи відсутні докази протиправного втручання саме позивачем за первісним позовом в роботу лічильника та докази існування причинно-наслідкового зв`язку між наявністю в лічильнику стороннього предмету та спричиненням цим стороннім предметом викривлення даних обліку природного газу як складових несанкціонованого втручання в роботу лічильника. 
Отже,  суд першої інстанції досліджував  обставини можливості втручання в роботу лічильника предметом м`якшим, ніж сталь,  про вказано у рішенні Господарського суду Львівської області від 11 квітня 2019 року у справі №914/766/17. 
Верховний Суд постановою від 12 березня 2020 року у справі №914/766/17  залишив без змін судові рішення судів першої і апеляційної інстанцій у справі №914/766/17. При цьому ураховуючи положення Кодексу газорозподільних систем вказав, що викривлення даних обліку природного газу є обов`язковим наслідком несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу. Отже обставини несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ /лічильника газу вимагають доведення не лише факту пошкодження конструкції ЗВТ/лічильника, а також і факту викривлення даних обліку природного газу (коли витрати природного газу комерційним вузлом обліку не обліковуються, обліковуються частково чи з порушенням) внаслідок втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла облік.  
Ураховуючи наведене, судова колегія апеляційного суду вважає обґрунтованим висновок місцевого господарського суду про відсутність нововиявлених обставин і законних підстав для перегляду за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Львівської області від 11 квітня 2019 року у справі №914/766/17.
 Господарський суд Львівської області правильно вказав про те, що можливість здійснення несанкціонованого втручання не залишаючи слідів у лічильник газу, який належить ЛКП «Львівтеплоенерго», не є ані обставиною, ані нововиявленою обставиною у цій справі №914/766/17. Теоретична можливість втручання у роботу    лічильника ЛКП «Львівтеплоенерго» у 2019 році, про яку йдеться у висновку експерта від 28.08.2020 у господарській справі №914/2108/19, не доводить  втручання   позивача в роботу іншого лічильника газу у 2017 році. Встановлення можливості здійснення несанкціонованого втручання, не залишаючи слідів, у лічильник ЛГК-80 G-160, заводський номер 13352, який належить ЛКП «Львівтеплоенерго», що зафіксовано у акті про порушення №005466 від 03.07.2019,  не є обставиною, яка входить до предмету доказування у справі №914/766/17 - не свідчить про несанкціоноване втручання ПАТ «Галичфарм» в роботу лічильника газу ЛГК – 150 G-650, заводський номер 2939.  З огляду на наведене, доводи заявника зводяться до переоцінки доказу, а саме висновку експерта №7085 від 19.06.2018, що був оцінений у процесі розгляду справи №914/766/17.
Заявник як в суді першої інстанції так і в апеляційній скарзі з посиланням на статтю 79 ГПК України, якою на суд покладено обов`язок оцінювати докази та обставини справи з огляду на їх вірогідність, стверджує, що   висновок експерта Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз №2232 від 28.08.2020 у справі №914/2108/19 є більш вірогідним доказом, ніж  висновок експерта №7085 від 19.06.2018  у цій справі №914/766/17, що  дає підстави вважати, що АТ «Галичфарм» здійснювало крадіжку природного газу. 
Суд апеляційної інстанції погоджується із висновком місцевого господарського суду про необгрунтованість і безпідставність таких доводів скаржника. Суд констатував, що заявник безпідставно ототожнює інститут вірогідності доказів та вірогідність обставин. Зазначені поняття за своєю правовою природою є різними. У  ст. 79 ГПК України йдеться про вірогідність доказів, а не вірогідність обставин. Згідно з приписами ст. 236, 238 ГПК України, рішення суду має містити обставини, що є предметом доказування у справі, які визнаються судом встановленими або спростованими. На підставі встановлених судом обставин, що є предметом доказування, ухвалюється рішення. Рішення у справі не може ґрунтуватися на припущеннях. Існування можливостей для порушення закону, прав та законних інтересів особи не є доказом порушення цього закону, прав та законних інтересів учасником правовідносин. Згідно з витягом з настанови з експлуатації Фб2.784.008 НЕ, лічильника газу турбінного ЛГ-К-Ех  та висновком експерта за №2232 від 28.08.2020  підтверджується та обставина, що лічильник АТ «Галичфарм» ЛГК-150G-650 (заводський номер №2939) та лічильник ЛКП «Львівтеплоенерго» ЛГК-80 G-160, (заводський номер 13352) є речами, наділеними індивідуальними ознаками. Ці індивідуальні ознаки вирізняють кожен з лічильників з поміж інших однорідних речей, індивідуалізуючи їх та одночасно відрізняючи їх один від одного. Названі лічильники не є однаковими та тотожними.
Беручи до уваги наведені  обставини справи і приписи закону,  названі АТ «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз»  обставини  не є нововиявленими,   а відтак  законні підстави для перегляду за нововиявленими обставинами  рішення Господарського суду Львівської області 11 квітня 2019 року у справі №914/766/ відсутні. 
Відповідно до статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Ухвала Господарського суду Львівської області від 05 листопада 2020 року у справі №914/766/17 постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Керуючись статтями 129, 269, 270, 271, 275, 276, 281, 282, 283, 284 ГПК України, суд             
ПОСТАНОВИВ:
Ухвалу Господарського Львівської області від 05 листопада 2020 року у справі №914/766/17 залишити без змін, апеляційну скаргу Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» без задоволення. 
Судові витрати зі сплати судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покласти на Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз».

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. 
Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку.
Повний текст постанови складено 17 лютого 2021 року. 

Головуючий суддя                                                                                В.М. Гриців 

Суддя                                                                       О.П. Дубник

Суддя                                                                                                    О.В. Зварич