П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

        31 березня 2021 року                                                                                                  місто Київ 
 
Єдиний унікальний номер справи 753/10275/20
Номер провадження  22-ц/824/335/2021
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача -  Вербової І.М.,  суддів Головачова Я. В., Шахової О. В., 
 
за участю секретаря судового засідання - Яворської А. А.,
 
вивчивши апеляційну скаргу  ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 13 листопада 2020 року, ухвалене під головуванням судді Комаревцевої Л. В., у справі за позовом  ОСОБА_2 до Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» про скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, 
в с т а н о в и в :
 
У  червні 2020 року ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернувся до Дарницького районного суду міста Києва з позовом до Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» про визнання незаконним та скасування наказу директора структурного підрозділу «Енергозбут» Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» «Про невиконання посадових обов`язків» від 06 квітня 2020 року № 4-Д/ЕЗ; визнання незаконним та скасування наказу директора структурного підрозділу «Енергозбут» Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» «Про невиконання посадових обов`язків» від 05 травня 2020 року № 5-Д/ЕЗ; визнання звільнення ОСОБА_2 здійсненного на підставі наказу директора структурного підрозділу «Енергозбут» Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» № 206 К/ЕЗ про припинення трудового договору від 29 травня 2020 року незаконним; поновлення ОСОБА_2 на посаді заступника начальника відділення збуту № 5 структурного підрозділу «Енергозбут» Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго»; стягнення з Комунального підприємства виконавчого округу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 30 травня 2020 року по момент поновлення на роботі за рішенням суду, виходячи з середньої заробітної плати у розмірі 1 017 грн. 32 коп.; стягнення з Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» судовий збір у розмірі 1 681 грн. 60 коп.; стягнення з Комунального підприємства виконавчого округу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12 000 грн.
 
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач працювала на посаді заступника начальника відділення збуту № 5 структурного підрозділу «Енергозбут» Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго».
 
Наказом № 4-Д/ЕЗ Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» від 01 липня 2019 року позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення догани. 
 
06 квітня 2020 року Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» було прийнято наказ «Про невиконання посадових обов`язків» № 4-Д/ЕЗ, а 05 травня 2020 року підприємством прийнято наказ № 5-Д/ЕЗ «Про невиконання посадових обов`язків».
 
Позивач зазначає, що її не було належним чином ознайомлено з вищевказаними наказами, а також з підставами, які стали причиною їх прийняття. Крім того, на думку позивача, вона жодним чином не порушувала ані законодавство України, ані правила внутрішнього розпорядку, ані локальні акти підприємства, а вказані накази були прийняті за відсутності складу дисциплінарного проступку.
 
Таким чином, позивач вважає вищевказані накази незаконними, необґрунтованими, безпідставними та такими, що підлягають скасуванню. 
 
На думку позивача, наказ № 206 К/ЕЗ про припинення трудового договору від 29 травня 2020 року є незаконним, зокрема, тому, що був прийнятий з порушенням порядку звільнення працівника, який є членом професійної спілки, а саме без отримання дозволу на звільнення працівника. Крім того, з боку позивача відсутні порушення своїх трудових обов`язків, а накази № 4-Д/ЕЗ від 01 липня 2019 року, № 4 Д/ЕЗ від 06 квітня 2020 року та № 5 Д/ЕЗ від 05 травня 2020 року є незаконними, у зв`язку з чим, відсутня ознака систематичності порушення трудових обов`язків, а тому, на думку позивача, її звільнення є незаконним.
 
Враховуючи вищенаведене, позивач вважає, що її позовні вимоги підлягають задоволенню.
 
Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 13 листопада 2020 року позовні вимоги ОСОБА_2 до Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» про скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, залишено без задоволення. 
 
Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду, 07 грудня 2020 року  ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 направив апеляційну скаргу у якій, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, просив рішення Дарницького районного суду міста Києва від 13 листопада 2020 року скасувати та ухвалити нове судове рішення яким позовні вимоги, задовольнити.
 
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що під час ухвалення оскаржуваного рішення суд першої інстанції не дослідив всіх обставин справи, не надав оцінку доказам, які були надані позивачем та не прийняв до уваги аргументи які наводились позивачем як у письмових заявах так і усно в судових засіданнях.
 
Скаржник зазначає, що його було звільнено з займаної посади на підставі наказу № 206 К/ЕЗ про припинення трудового договору від 29 травня 2020 року підставами для прийняття якого стали накази: № 4-Д/ЕЗ від 01 липня 2019 року «Про порушення посадових обов`язків»; № 4-Д/ЕЗ від 06 квітня 2020 року «Про невиконання посадових обов`язків» та № 5 Д/ЕЗ від 05 травня 2020 року «Про невиконання посадових обов`язків». Вказані накази, на думку скаржника, є незаконними та підлягають скасуванню. 
 
Скаржник зазначає, що судом першої інстанції не було взято до уваги те, що її не було належним чином ознайомлено з наказами  № 4-Д/ЕЗ від 01 липня 2019 року «Про порушення посадових обов`язків»; № 4-Д/ЕЗ від 06 квітня 2020 року «Про невиконання посадових обов`язків» та № 5 Д/ЕЗ від 05 травня 2020 року «Про невиконання посадових обов`язків» та з підставами для їх прийняття та не взято до уваги те, що відповідачем неправильно встановлено коло відповідальних осіб.
 
На думку скаржника, дисциплінарний проступок який став підставою для прийняття наказу № 4-Д/ЕЗ від 06 квітня 2020 року, відсутній, а акт про відмову від надання письмових пояснень начальнику районного відділення збуту № 5 ОСОБА_3 щодо несвоєчасного надання документів ГОІ «Добробут та безпека» на який посилається суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні, є неналежним та недопустимим доказом у справі.
 
Скаржник зазначає, що судом першої інстанції залишено поза увагою те, що зі змісту службової записки від 10 березня 2020 року вбачається, що документи які нею запитувались, необхідно було передати на розгляд комісії до 19 лютого 2020 року. Таким чином, її виконання є об`єктивно неможливим. Крім того, на час складення вказаної службової записки, яка адресована ОСОБА_3 , скаржник перебувала у відпустці, а відтак, остання не могла бути її виконавцем.
 
На думку скаржника, вона належним чином виконувала свої посадові обов`язки, що свідчить про незаконність наказу про невиконання та неналежне виконання посадових обов`язків.
 
Скаржник зазначає, що суд першої інстанції під час ухвалення оскаржуваного рішення не звернув уваги на те, що її не було ознайомлено з регламентом процесу використання системи електронного документообігу «Е-DOCS», не дослідив належним чином права та обов`язки позивача та залишив поза увагою факт її перебування у відпустці та на лікарняному в момент надходження доручень.
 
На думку скаржника, постанова НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 312 «Правила роздрібного ринку електричної енергії», яка була застосована судом до даних правовідносин, не підлягала застосуванню, натомість судом не застосовано приписи ст.ст. 43 та 148 КЗпП України.
 
Крім того, в апеляційній скарзі скаржником порушено питання щодо відшкодування витрат на правничу допомогу та наведено попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які скаржник понесла у зв`язку з розглядом даної апеляційної скарги.
 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 16 грудня 2020 року, відкрито апеляційне провадження за поданою апеляційною скаргою, надано строк для подачі відзиву.
 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 16 грудня 2020 року закінчено проведення підготовчих дій, призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження, без повідомлення осіб, які брали участь у справі.
 
24 грудня 2020 року на адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив від відповідача з відповідним підтвердженнями про направлення його всім учасникам справи.
 
З вказаного відзиву вбачається, що відповідач не погоджується з доводами апеляційної скарги та просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін.
 
Відповідач зазначає, що на момент звільнення позивача із займаної посади наказ № 4-Д/ЕЗ від 01 липня 2019 року не втратив юридичної сили, а тому правомірно досліджувався судом як один із доказів наявності в діях позивача ознак систематичності невиконання працівником своїх посадових обов`язків. 
 
На думку відповідача, посилання позивача на пропущення строку притягнення її до дисциплінарної відповідальності є безпідставним.
 
Відповідач зазначає, що завдання викладені в службовій записці від 10 березня 2020 року є зоною контролю та відповідальності скаржника, таким чином, посилання останньої на те, що вказані завдання повинен був виконати ОСОБА_3 , у зв`язку з перебуванням її у відпустці, є способом уникнення від відповідальності.
 
Відповідач зазначає, що в судовому засіданні позивач підтвердила, що вона працювала в системі «Е-DOCS» з моменту її впровадження. Крім того, посилання позивача на неправомірне звільнення її у зв`язку з відсутністю погодження із НПС «Свобода» не підтверджується наявним в матеріалах справи доказами. 
 
З вказаного відзиву вбачається, що відповідач не погоджується й з посиланням скаржника щодо наявності підстав для відшкодування витрат понесених нею на правничу допомогу.
 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 12 лютого 2021 року розгляд апеляційної скарги  ОСОБА_2 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 13 листопада 2020 року вирішено здійснювати з викликом учасників справи.
 
У судовому засіданні скаржник ОСОБА_2 та її представник - ОСОБА_4 підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити з підстав, зазначених у ній.

Представник відповідача - адвокат Лелюх В. М. заперечувала проти доводів апеляційної скарги та просила залишити її без задоволення, а оскаржуване судове рішення, без змін.
 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши доводи та заперечення учасників справи, з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність  підстав для її задоволення, виходячи з наступного.
 
Виходячи зі змісту частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що накази прийняті відносно позивача є правомірними, оскільки остання систематично порушувала трудову дисципліну та неналежним чином виконувала посадові обов`язки, питання, порушені у зверненнях, які стали підставою для притягнення її до відповідальності входять до компетенції позивача, тому звільнення було здійснено з дотриманням вимог ст.ст. 36,40,43,243 КЗпП України. 
 
Колегія суддів в повній мірі погоджується з вищевказаним висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.
 
Судом встановлено, що згідно Посадової інструкція заступника начальника району з технічного забезпечення продажу району теплозбуту «Печерськ» ОСОБА_2. затвердженої директором СП «Енергозбут» ОСОБА_7. 28 грудня 2018 року (т. І а.с. 87-97), з якою останню було ознайомлено 28 грудня 2018 року (т. І а.с. 98), на позивача покладаються обов`язки щодо здійснення контролю за виконанням споживачами договірних умов використання теплової енергії та гарячої води, виявлення фактів безоблікового та бездоговірного споживання теплової енергії, а також контроль за виконання технічного аудиту приладів обліку теплової енергії. 
        
20 січня 2019 року ОСОБА_5 звернувся до начальника РТ «Печерськ» СП «Енергозбут» КП «Київтеплоенерго» ОСОБА_3. із заявою в якій просив зробити коригування нарахування та провести контрольне підтвердження показників ЦО (т. І а.с. 69).
 
28 березня 2019 року ОСОБА_2 звернулась до заступника директора з технічного забезпечення продажу СП «Енергозбут» ОСОБА_6 із пояснювальною запискою щодо нарахування за послуги опалення по квартирі АДРЕСА_1 за період 2018-2019 за зверненням ОСОБА_5 (т. а.с. 68).
 
10 квітня 2019 року ОСОБА_2 були надані пояснення директору СП «Енергозбут» ОСОБА_7 щодо нарахувань за послуги опалення по квартирі АДРЕСА_1 за період сезону 2018-2019, зазначено про те, що 28 лютого 2019 року нею виконано «рестартовий показник» ( т. ІІ а.с. 153-154).
 
У письмових поясненнях від 19 квітня 2019 року наданих ОСОБА_3 директору СП «Енергозбут» ОСОБА_7. зазначено, що 30 січня 2019 року за запитом Дирекції безпеки і у присутності представників персоналу РТ «Печерськ» проведено контрольне зняття показань. В березні 2019 року було з`ясовано, що 28 лютого 2019 року до програмного комплексу заступником начальника з технічного забезпечення продажу РТ «Печерськ» ОСОБА_2 було внесено нові показники та проведено коригування нарахувань за період з травня 2018 року по лютий 2019 рік. При поясненні підстав дій ОСОБА_2 надала лист від власника квартири та копію акта контрольного зняття показань. Лист споживача не має реєстрації, відсутній підпис власника. Зазначено, що лист не потрапляв до ОСОБА_3 , був розписаний особисто ОСОБА_2 на ОСОБА_8 на виконання до якого також не потрапляв. Копія акта контрольного зняття показань лічильника не містить даних щодо номеру, наявності пломб, температури та втрати теплоносія. Про прийняття листа ОСОБА_2 не повідомляла і не доповідала (т. ІІ а.с. 155-156).
 
В службовій записці від 27 червня 2019 року ОСОБА_3 щодо контрольного зняття показань вузла обліку теплової енергії за адресою: АДРЕСА_2 , зазначив про те, що за результатами аналізу роздруківки архіву встановлено, що показання теплолічильника на кінець опалювального сезону 2017-2018 року становить 108,76 ГДж. В той же час до програмного комплексу внесено значення спожитої енергії 123,07 ГДж, що не відповідає дійсності (т. ІІ а.с. 140-142).
 
Наказом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (КМДА) «Київтеплоенерго» № 4-Д/ЕЗ від 01 липня 2019 року, за порушення посадових обов`язків ОСОБА_2 оголошено догану. Підстава: доповідна записка ОСОБА_9 , директора дирекції безпеки, службова записка ОСОБА_10 , директора департаменту безпеки виробничих підрозділів дирекції безпеки, пояснення ОСОБА_2 (т. І а.с. 46).
 
23 липня 2019 року ОСОБА_2 звернулась до директора КП «Київтеплоенерго» ОСОБА_11 з листом, в якому просила розглянути питання щодо скасування наказу № 4-Д/ЕЗ від 01 липня 2019 року (т. І а.с. 51-55).
 
Згідно витягу з протоколу № 2 засідання профспілкового комітету Незалежної профспілки «Свобода» структурного підрозділу «Енергозбуту» КП «Київтеплоенерго» з правами первинної, від 28 лютого 2020 року, обрано ОСОБА_2 на вибрану профспілкову посаду - помічника голови Незалежної профспілки «Свобода» структурного підрозділу «Енергозбут» комунального підприємства «Київтеплоенерго» з правами первинної (т. І а.с. 176).
 
27 лютого 2020 начальник РВЗ № 5 ОСОБА_3 звернувся до заступника директора СВП по роботі із споживачами ОСОБА_12 із службовою запискою відповідно до якої просив провести коригування нарахувань за послуги опалення житлового будинку у зв`язку з встановленням приладу ЦО№17165 за адресою: АДРЕСА_3 (т. ІІ а.с. 186).
 
У доповідній записці від 28 лютого 2020 року ОСОБА_13 зазначає, що ним було опломбовано лічильник системи опалення житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 , який був змонтований після проходження державної повірки 08 січня 2020 року, про що було складено акт готовності приладу обліку теплової енергії. Пізніше, даний акт разом з іншими актами було передано на підпис керівництву. Всі акти, крім вищезазначеного, були підписані заступником начальника РВЗ № 5 та передані для подальшої роботи. На момент зняття показників, ОСОБА_13 про відсутність затвердженого акту було невідомо (т. ІІ а.с. 190).
 
У доповідній записці від 28 лютого 2020 року ОСОБА_14 зазначає, що акт про готовність вузла комерційного обліку споживача, заводський номер 17165 було складено 08 січня 2020 року. З яких причин вказаний акт не містить підпису керівництва, ОСОБА_14 невідомо(т. ІІ а.с. 189).
 
Згідно доповідної записки ОСОБА_2 від 11 березня 2020 року, вищевказаний акт не було оформлено тому, що інженер не надав його для подальшого оформлення (т. ІІ а.с. 188).
 
Наказом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (КМДА) «Київтеплоенерго» № 4-Д/ЕЗ від 06 квітня 2020 року ОСОБА_2 оголошено догану. Підстави: службова записка начальника РВЗ № 5 ОСОБА_3. від 12 березня 2020 року № сл.-30/780; службова записка начальника РВЗ № 5 ОСОБА_3 від 27 лютого 2020 року № 2/2-443; пояснення заступника начальника відділення РВЗ № 5 ОСОБА_2. від 11 березня 2020 року; пояснення інженера групи контролю договірних умов юридичних споживачів РВЗ № 5 ОСОБА_13 від 29 лютого 2020 року; пояснення інженера ІІ категорії групи контролю договірних умов юридичних споживачів РВЗ № 5 ОСОБА_14 від 28 лютого 2020 року (т. ІІ а.с. 20).
 
Як вбачається зі службової записки від 10 березня 2020 року, ВРСТЕ просив в термін до 19 лютого 2020 року підготовити та надати документи на розгляд комісії з перерахунків за теплову енергію та комунальні послуги юридичним споживачам, копії документів згідно наданого реєстру або надати пояснення щодо їх відсутності (т. ІІ а.с. 200).
 
У службовій записці від 27 квітня 2020 року ВРСТЕ зазначено, що зазначені ним документи були несвоєчасно отримані лише 27 квітня 2020 року, проте внесення контрольного зняття показників станом на 28 квітня 2020 рік не виконано (т. ІІ а.с. 201).
 
Відповідно до Розділу 2 Посадової інструкції заступника начальника відділення районного відділення збуту № 5, затвердженої директором СП «ЕНЕРГОЗБУТ» ОСОБА_7 15 листопада 2019 року (т. І а.с. 119-131), з якою ОСОБА_2 була ознайомлена 18 листопада 2019 року (т. І а.с. 133), на заступника начальника РВЗ №5 покладено обов`язки щодо здійснення контролю за виконанням споживачами договірних умов використання теплової енергії та гарячої води, виявлення фактів безоблікового та бездоговірного споживання теплової енергії, а також контроль виконання технічного аудиту приладів обліку теплової енергії.
 
Як вбачається з акту Комунального підприємства виконавчого органу Київради (КМДА) «Київтеплоенерго» структурного підрозділу «Енергозбут» від 04 травня 2020 року, ОСОБА_2 відмовилася надати письмові пояснення щодо несвоєчасного надання документів ГОІ «Добробут та безпека» на електронну адресу ОСОБА_16 (т. ІІ а.с. 15).
 
Наказом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (КМДА) «Київтеплоенерго» № 5-Д/ЕЗ від 05 травня 2020 року ОСОБА_2 оголошено догану. Підстави: пояснення інженера групи контролю договірних умов юридичних споживачів РВЗ № 5 ОСОБА_13 від 29 квітня 2020 року; службові записки ВРСТЕ УПТЕ ОСОБА_17 від 10 березня 2020 року, 27 квітня 2020 року; акту про відмову від надання письмових пояснень ОСОБА_2 начальнику районного відділу збуту № 5 ОСОБА_3 щодо несвоєчасного надання документів ГОІ «Добробут та безпека» на електронну адресу ОСОБА_16 , інженеру І категорії відділу розрахунків за спожиту теплову енергію управління продажу теплової енергії, інженером групи контролю договірних умов юридичних споживачів РВЗ № 5 ОСОБА_13 від 04 травня 2020 року; акт обстеження від 12 березня 2020 року № 2/2-5/03-1837 (т. ІІ а.с. 16-17).
 
05 травня 2020 року співробітниками СП «Енергозбут» в складі трьох осіб складено акт про відмову ОСОБА_2 від ознайомлення з наказом № 5-Д/ЕЗ від 05 травня 2020 року (т. ІІ а.с. 196).
 
07 травня 2020 року директор структурного підрозділу «ЕНЕРГОЗБУТ» ОСОБА_7., звернувся до Незалежної професійної спілки «СВОБОДА» із поданням відповідно до якого повідомив про те, що протягом 2019-2020 років виявлено низку порушень, допущених ОСОБА_2 та просив розглянути на засіданні питання щодо надання згоди на звільнення за систематичне невиконання працівником без поважних причин обов`язків (т. І а.с. 174-175).
 
Вказане подання було отримано Профспілкою 05 червня 2020 року (т. І а.с. 183-191).
 
30 квітня 2020 року начальником управління інформаційно-консультаційної роботи з клієнтами ОСОБА_18 було надіслано директору СП «ЕНЕРГОЗБУТ» ОСОБА_7. лист щодо вирішення питання про опрацювання листів з проханням закриття контрольних карток та надання відповідей по дорученнях: № 19АУ/3433 від 19 березня 2020 року; № 19 АУ/3438 від 19 березня 2020 року; № 19 АУ/4061 від 15 квітня 2020 року; № 19АУ/4279 від 24 квітня 2020 року. В тому числі запропоновано застосування дисциплінарного стягнення до відповідальних працівників РВЗ (т. І а.с. 149).
 
Згідно акту від 04 травня 2020 року складеного співробітниками СП «Енергозбут», ОСОБА_2 відмовилася від надання письмових пояснень начальнику районного відділення збуту №5 ОСОБА_3 щодо ненадання в системі e-docs необхідної інформації для закриття контрольних карток та надання відповідей по дорученнях № 19АУ/3433 від 19 березня 2020 року, № 19 АУ/3438 від 19 березня 2020 року, № 19 АУ/4061 від 15 квітня 2020 року та № 19 АУ/4279 від 24 квітня 2020 року, зазначені у службовій записці ОСОБА_18 від 30 квітня 2020 (т. ІІ а.с. 206).
 
29 травня 2020 року КП «Київтеплоенерго» СП «Енеогозбуту» прийнято наказ № 206-К/ЕЗ про припинення трудового договору з ОСОБА_2 . Причини звільнення: у зв`язку з систематичним невиконанням без поважних причин обов`язків, покладених на неї трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, п. 3 ст. 40 КЗпП України. Підстава: наказ від 01 липня 2019 року № 4-Д/ЕЗ; наказ від 06 квітня 2020 року № 4-Д/ЕЗ; наказ від 05 травня 2020 року № 5-Д/ЕЗ; службова записка начальника управління інформаційно-консультаційної роботи з клієнтами ОСОБА_18 від 30 квітня 2020 року № сл.-30/1156; лист Незалежній професійній спілці «Свобода» КП «Київтеплоенерго» від 07 травня 2020 року № 30/1/1/5539 (т. І а.с. 106).
 
З витягу із протоколу № 9 засідання Профспілкового комітету Незалежної Професійної спілки «Свобода» КП «Київтеплоенерго» від 19 червня 2020 року вбачається, що директору СП «Енергозбут» КП «Київтеплоенерго» ОСОБА_7. відмовлено в наданні згоди на звільнення ОСОБА_2 із займаної посади (т. І а.с. 183-191). 
 
Так, статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.
 
Згідно статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.
 
Частиною другою статті 147 КЗпП України встановлено, що за кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. Заходами дисциплінарного стягнення є догана і звільнення (частина перша статті 147 КЗпП України).
 
Відповідно до статті 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.
 
Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.
 
Відповідно до статті 149 КЗпП України, до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.
 
Так, стосовно наказу № 4-Д/ЕЗ від 06 квітня 2020 року, слід зазначити наступне.
 
 Підставою для прийняття наказу № 4-Д/ЕЗ від 06 квітня 2020 року є: службова записка начальника РВЗ № 5 ОСОБА_3. від 12 березня 2020 року № сл.-30/780; службова записка начальника РВЗ № 5 ОСОБА_3 від 27 лютого 2020 року № 2/2-443; пояснення заступника начальника відділення РВЗ № 5 ОСОБА_2. від 11 березня 2020 року; пояснення інженера групи контролю договірних умов юридичних споживачів РВЗ № 5 ОСОБА_13 від 29 лютого 2020 року; пояснення інженера ІІ категорії групи контролю договірних умов юридичних споживачів РВЗ № 5 ОСОБА_14 від 28 лютого 2020 року.
 
Причиною для надання пояснень, які містяться у вищевказаних службових записках ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , а також у письмових поясненнях ОСОБА_2 стало не затвердження останньою акту про готовність вузла комерційного обслугу. 
 
Як вбачається з пункту 2.10 Посадової інструкції заступника начальника відділу районного відділення збуту № 5 затвердженої директором СП «ЕНЕРГОЗБУТ» ОСОБА_7 15 листопада 2019 року, з якою ОСОБА_2 була ознайомлена 18 листопада 2019 року, на заступника начальника РВЗ № 5 покладено обов`язок складати та підписувати від імені підприємства акти введення приладів обліку теплової енергії в експлуатацію (комерційний облік).
 
Таким чином, ОСОБА_2 не виконала своїх прямих обов`язків, а відтак, у діях останньої вбачаються порушення трудової дисципліни.
 
Стосовно наказу № 5-Д/ЕЗ від 05 травня 2020 року слід зазначити наступне.
 
Згідно пункту 6 службової записки від 10 березня 2020 року № 30/5/21-979, ВРСТЕ просило надати акт перевірки стану ВОТЕ (контрольне зняття показників тепло лічильника з внесенням відповідної інформації в БД ПК БіТек).
 
Так, згідно пункту 2.6 Посадової інструкції заступника начальника відділу районного відділення збуту № 5 затвердженої директором СП «ЕНЕРГОЗБУТ» ОСОБА_7 15 листопада 2019 року, заступник начальника РВЗ № 5 повинен щомісяця забезпечувати зняття показань з приладів обліку теплової енергії, які прийняті на комерційний облік незалежно від балансової належності, де КП «Київтеплоенерго» набуло функцій виконання послуг з центрального опалення та постачання гарячої води (роботи проводяться персоналом СП «Енергозбут» відповідно до наказу від 09 жовтня 2018 року № 305 в опалювальний період з 20-25 числа місяця) відносяться до особливо важливої роботи на певний період.
 
Розділом 4 вказаної інструкції визначено відповідальність заступника начальника РВЗ № 5, зокрема, за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, покладених трудовим договором, Правилами внутрішнього трудового розпорядку та посадовою інструкцією, вимог Положення про РВЗ №5, нормативних і галузевих актів, наказів, розпоряджень, доручень відділів та служб СП «ЕНЕРГОЗБУТ», КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» та розпоряджень керівництва РВЗ №5 самим працівником та підпорядкованим персоналом, невиконання вимог природоохоронного законодавства, перевищення фактичних втрат теплової енергії в мережах в порівнянні з нормативними, своєчасне приймання нових та реконструйованих ВОТЕ, невиконання вимог нормативних актів з ОП, ПБ, ТЕ, ПТЕТУіМ, Правил Держпраці та в інших випадках, які визначені Посадовою Інструкцією.
 
Таким чином, зазначене у пункті 6 службової записки від 10 березня 2020 року № 30/5/21-979 завдання є зоною контролю та відповідальності саме ОСОБА_2 , яке виконано останньою не було, а відтак, у діях останньої вбачаються порушення трудової дисципліни у зв`язку з чим й було 05 травня 2020 року було прийнято наказ № 5-Д/ЕЗ.
 
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що наказ № 4-Д/ЕЗ від 06 квітня 2020 року та наказ № 5-Д/ЕЗ від 05 травня 2020 року є законними, а відтак не підлягають скасуванню.
 
Стосовно наказу № 206-К/ЕЗ 29 травня 2020 року слід зазначити наступне.
 
Підставами для прийняття вищевказаного наказу стало: наказ від 01 липня 2019 року № 4-Д/ЕЗ; наказ від 06 квітня 2020 року № 4-Д/ЕЗ; наказ від 05 травня 2020 року № 5-Д/ЕЗ; службова записка начальника управління інформаційно-консультаційної роботи з клієнтами ОСОБА_18 від 30 квітня 2020 року № сл.-30/1156; лист Незалежній професійній спілці «Свобода» КП «Київтеплоенерго» від 07 травня 2020 року № 30/1/1/5539 (т. І а.с. 106).
 
Так, з листа начальника управління інформаційно-консультаційної роботи з клієнтами ОСОБА_18 «Про вирішення питання про опрацювання листів» вбачається, що доручення № 19АУ/3433 від 19 березня 2020 року; № 19 АУ/3438 від 19 березня 2020 року; № 19 АУ/4061 від 15 квітня 2020 року; № 19АУ/4279 від 24 квітня 2020 року, зокрема, направлялися до РВЗ № 5 для опрацювання та надання інформації, проте вони опрацьовані не були. Таким чином, безпосередній керівник ОСОБА_2 просив надати письмові пояснення щодо стану виконання звернень споживачів.
 
Пунктом 7.3 Посадової інструкції заступника начальника відділу районного відділення збуту № 5 затвердженої директором СП «ЕНЕРГОЗБУТ» ОСОБА_7 15 листопада 2019 року встановлено, що у взаємовідносинах з підрозділами, відділами та службами СП «Енергозбут» заступник начальника РВЗ № 5 надає необхідну інформацію та звітність у межах компетенції.
 
Разом з тим, ОСОБА_2 не надала доказів щодо вжитих нею заходів, спрямованих на розгляд звернень, у межах її компетенції, тобто не виконала вказівку свого безпосереднього керівника.
 
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України трудовий договір може бути розірвано з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в разі систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо раніше до нього застосовувались заходи дисциплінарного стягнення.
 
Згідно з вимогами частин першої та сьомої статті 43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, крім випадків, коли розірвання трудового договору із зазначених підстав здійснюється з прокурором, поліцейським і працівником Національної поліції, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України, Національного антикорупційного бюро України чи органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.
 
Виборний орган первинної профспілкової організації (профспілковий представник) повідомляє власника або уповноважений ним орган про прийняте рішення у письмовій формі в триденний строк після його прийняття. У разі пропуску цього строку вважається, що виборний орган первинної профспілкової організації (профспілковий представник) дав згоду на розірвання трудового договору.
 
Рішення виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) про відмову в наданні згоди на розірвання трудового договору повинно бути обґрунтованим. У разі якщо в рішенні немає обґрунтування відмови в наданні згоди на розірвання трудового договору, власник або уповноважений ним орган має право звільнити працівника без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника).
 
Під час апеляційного перегляду колегією суддів встановлено, 07 травня 2020 року на юридичну адресу НПС «Свобода» КП «Київтеплоенерго» направлено подання про розірвання трудового договору з ОСОБА_2 , яке було отримано профспілкою лише  - 05 червня 2020 року. Таким чином, вказаний лист перебував у поштовому відділенні 28 днів, що дає підстави вважати, що вказані дії спрямовані на навмисне затягування процесу розгляду питання про звільнення позивача. 
 
Враховуючи вищенаведене, колегія судді погоджується з висновками суду першої інстанції щодо того, що звільнення позивача було здійснено з дотриманням вимог ст.ст. 36,40,43,243 КЗпП України у зв`язку з чим, підстави для задоволення позовних вимог, відсутні.
 
Колегія суддів ставиться критично до посилання скаржника на те, що її не було належним чином ознайомлено з наказами  № 4-Д/ЕЗ від 01 липня 2019 року; № 4-Д/ЕЗ від 06 квітня 2020 року та № 5 Д/ЕЗ від 05 травня 2020 року, оскільки з наказом № 4-Д/ЕЗ від 01 липня 2019 року позивач була ознайомлена та отримала його копію 03 липня 2019 року про що нею було зазначено у вказаному акті (т. ІІ а.с. 139), а з наказами № 4-Д/ЕЗ від 06 квітня 2020 року та № 5 Д/ЕЗ від 05 травня 2020 року остання ознайомлюватися відмовилася, про що було складено відповідні акти (т. ІІ а.с. 25, 26). 
 
Колегія суддів ставиться критично до посилання скаржника на те, що документи які запитані службовою запискою від 10 березня 2020 року необхідно було передати на розгляд комісії до 19 лютого 2020 року, що є об`єктивно неможливо, крім того, вказана службова записка адресована ОСОБА_3 , а сама скаржниця перебувала у відпустці, виходячи з наступного.
 
Як вбачається з позовної заяви скаржник перебувала у відпустці до 10 березня 2020 року включно. Таким чином, 11 березня 2020 року скаржник приступила до виконання своїх посадових обов`язків. 12 березня 2020 року ОСОБА_13 , який знаходився у підпорядкуванні скаржника, здійснив обстеження нежитлового приміщення згідно службової записки від 10 березня 2020 року у зв`язку з чим, оформив акт обстеження, який був надісланий на електронну пошту ОСОБА_16 лише 27 квітня 2020 року (т. ІІ а.с. 204). Таким чином, ОСОБА_13 , який знаходився у підпорядкуванні скаржника, не виконав своєчасно надане йому доручення, відповідальність за що, згідно п. 2.25 Посадової інструкції (т. ІІ а.с. 65-76) несе скаржник.
 
Крім того, хоча в службовій записці від 10 березня 2020 року й зазначено термін її виконання до 19 лютого 2020 року, проте зі змісту вказаної записки вбачається, що зазначені в ній завдання стосуються майбутньої події, а саме розгляду документів на комісії з перерахунків за теплову енергію та комунальні послуги юридичним споживачам.
Колегія суддів ставиться критично до посилання скаржника на те, що її не було ознайомлено з регламентом процесу використання системи електронного документообігу «Е-DOCS», оскільки як вбачається з матеріалів справи, остання виконувала надані їй доручення саме у через системи електронного документообігу «Е-DOCS» (т. ІІ а.с. 216), а отже була ознайомлена з нею та вміла нею користуватися.
 
Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції та не впливають на законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення.
 
Колегія суддів не вбачає підстав для зміни чи скасування рішення суду, як і не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.
 
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
 
За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення залишити без змін, як таке, що ухвалене з вірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, є законним та обґрунтованим.
 
Так, оскільки колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, підстави для відшкодування витрат понесених скаржником на правничу допомогу, відсутні.
 
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,- 
 
п о с т а н о в и в :
 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2  - залишити без задоволення.
 
Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 13 листопада 2020 року - залишити без змін.
 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
 
Повне судове рішення складено 01 квітня 2021 року.

Суддя-доповідач:                                                                           І.М. Вербова

Судді:                                                                                                           Я. В. Головачов 

                                                                                                                   О. В. Шахова