ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"01" лютого 2021 р.     м.Львів                     Справа №914/251/19
Західний апеляційний господарський суд в складі колегії суддів: 
Гриців В.М. (головуючий), Матущак О.І., Якімець Г.Г.
секретар судового засідання Гураль К.О.
за участі представників: позивача - Гриновець Т.Б., Бернюга А.В.; відповідача Станько Т.Р.
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Модрина" на рішення Господарського суду Львівської області від 05 серпня 2020 року (суддя Рим Т.Я., повний текст складено 13.08.2020) у справі №914/251/19 за позовом Управління майном спільної власності Львівської обласної ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Модрина" за участі третіх осіб: Комунальне підприємство Львівської обласної ради "Нерухомість та майно", Товариство з обмеженою відповідальністю "Коміна" про розірвання договору та виселення із займаних приміщень
ВСТАНОВИВ:
У лютому 2019 року   Управління майном спільної власності Львівської обласної ради (Управління) звернулось до Господарського суду Львівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Модрина» (ТОВ «Модрина»)  про  розірвання договору оренди №30/16, укладеного від 06.04.2016 Управлінням майном спільної власності Львівської обласної ради з Товариством з обмеженою відповідальністю «Модрина»; зобов`язання   звільнити займані нежитлові приміщення загальною площею 115,9 кв. м., за адресою: м. Львів, вул. Січових Стрільців, 3 та передати їх балансоутримувачу - Комунальному підприємству Львівської обласної ради «Нерухомість  та майно» за актом приймання-передачі.
01.03.2019 позивач подав суду заяву про зменшення позовних вимог, а 10.05.2019 позивач подав суду заяву про зміну предмета позову. 
Господарський суд Львівської області рішенням від 06.06.2019 у справі №914/251/19, залишеним без змін  постановою Західного апеляційного господарського суду від 16.10.2019,    позов  задовольнив. Виселив ТОВ «Модрина» із займаних нежитлових приміщень загальною площею 115,9 кв. м. за адресою: м. Львів, вул. Січових Стрільців, 3 та зобов`язав передати їх балансоутримувачу - Комунальному підприємству Львівської обласної ради "Нерухомість та майно" за актом приймання-передачі.  
Верховний Суд  у складі Касаційного господарського суду постановою від 30.01.2020 касаційну скаргу ТОВ «Модрина» задовольнив частково. Постанову Західного апеляційного господарського суду від 16.10.2019 та рішення Господарського суду Львівської області від 06.06.2019 у справі №914/251/19 скасував, а справу передав на новий розгляд до Господарського суду Львівської області. 
 Верховний Суд звернув увагу на те, що суд першої інстанції фактично прийняв рішення на користь третьої особи, як не заявляла самостійних вимог. При цьому зазначив, що наслідком задоволення позовних вимог має бути відновлення порушених, невизнаних чи оспорюваних прав позивача, на користь якого приймається відповідне рішення суду, що залишено поза увагою судами попередніх інстанцій. Також вказав,   що скаржник (ТОВ «Модрина») в касаційній скарзі вказує на те, що оскаржувані рішення безпосередньо впливають на права та обов`язки ТОВ «Каміна», яке не було залучено до участі у справі і що повинно бути оцінено судом при новому розгляді справи, а також слід оцінити правомірність вимог Управління майном спільної власності Львівської обласної ради. 
 Господарський суд Львівської області (у новому складі суду) ухвалою від 03.04.2020 справу №914/251/19 прийняв до розгляду  за правилами загального позовного провадження; залучив до участі у справі Товариство з обмеженою відповідальністю «Коміна» (ТОВ «Коміна») третьою особою без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача. 
Господарський  суд  Львівської області 05.08.2020  у справі №914/251/19 вирішив: позов задовольнити частково. Виселити Товариство з обмеженою відповідальністю "Модрина" із займаних нежитлових приміщень третього поверху загальною площею 115,9 м2   за адресою: місто Львів, вулиця Січових Стрільців, 3 та повернути їх Управлінню майном спільної власності Львівської обласної ради. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Модрина" на користь Управління майном спільної власності Львівської обласної ради  1'921,00 грн відшкодування витрат на оплату судового збору.  Закрити провадження в частині розірвання договору оренди №30/16 від 06.04.2016 нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад області. 
Ураховуючи вказівки Верховного Суду місцевий господарський суд керувався приписами статей  16, 759, 761, 763, 764, 785 ЦК України, статті 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» і   дійшов висновку про припинення договору оренди  від 06.04.2016 (що є підставою позову) та обов`язок відповідача повернути орендовані приміщення позивачу. Суд встановив, що строк дії договору від 06.04.2016 №30/16 сплив 28.02.2019, позивач 01.03.2019 надіслав ТОВ «Модрина» поштовим відправленням з описом вкладення заяву №303 про припинення договору оренди від 06.04.2016 №30/16. 
При цьому суд не взяв до уваги доводи ТОВ "Модрина" та ТОВ "Коміна" щодо перебування спірних приміщень у приватній власності ТОВ "Коміна", адже   в матеріалах справи є належні докази перебування спірних приміщень у комунальній власності Львівської обласної ради та немає доказів припинення права комунальної власності Львівської обласної ради на нежитлові приміщення, передані ТОВ "Модрина" за договором оренди від 06.04.2016 та актом      приймання-передачі нежитлових приміщень.  ТОВ "Коміна" не є учасником орендних правовідносин за Договором від 06.04.2016, не є правонаступником прав та обов`язків Управління майном спільної власності Львівської обласної ради як наймодавця за Договором від 06.04.2016. Наявність спору між Львівською обласною радою та ТОВ "Коміна" стосовно права власності на нерухоме майно не є тою обставиною, з якою закон пов`язує припинення договірних цивільних відносин, які виникли з договору оренди  
Також суд вказав, що факт виставлення Комунальним підприємством ТОВ "Модрина" рахунків на сплату орендної плати та комунальних послуг і оплата таких ТОВ "Модрина" не свідчить про продовження орендних правовідносин.  Щодо способу захисту прав та інтересів Управління майном спільної власності Львівської обласної ради суд урахував, що орендоване майно не повернуто ні наймодавцеві, ні балансоутримувачу та керуючись положеннями   ГПК України    визнав необхідним визначити у рішенні спосіб захисту прав позивача, який не суперечить закону: виселити ТОВ "Модрина" із займаних приміщень та передати їх Управлінню  майном спільної власності Львівської обласної ради.
Суд закрив провадження щодо позовної вимоги про розірвання договору оренди №30/16 від 06.04.2016  на підставі пункту 2 частини першої  статті 231 ГПК України, оскільки на час розгляду справи договір оренди  припинив свою дію.    
В апеляційній скарзі ТОВ «Модрина» (відповідач) просить скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 05.08.2020 у  цій справі та прийняти нове, яким у позові відмовити повністю.  
Вважає, що рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповним дослідженням обставин справи, невідповідністю висновків суду встановленим обставинам справи, без урахування висновків Верховного Суду у подібних правовідносинах.  Адже суд ухвалив рішення, що виходить за межі пред`явлених позивачем вимог - суд вирішив виселити ТОВ «Модрина» із займаних нежитлових приміщень замість зобов`язати звільнити ТОВ «Модрина» займані приміщення та повернути їх Управлінню майном спільної власності Львівської обласної ради (замість передати їх балансоутримувачу КП ЛОР «Нерухомість та майно»), що призвело до порушення визначеного ст.14 ГПК України принципу диспозитивності господарського судочинства. Вказує на те, що повернення орендованого майна Управлінню майном спільної власності суперечить положенням договору оренди, оскільки, згідно п.2.3. цього договору майно повертається орендарем КП ЛОР «Нерухомість та майно», а не Управлінню майном спільної власності. 
Також скаржник вказує на те, що суд прийняв до уваги лише те, що договір припинився 28.02.2019, оскільки так зазначено в п.8.1. договору, однак рішення суду не містить жодного обґрунтування обставини того, що сторони в договорі домовились про його строк дії у 2 роки та 11 місяців. Посилається скаржник на те, що договір укладено 06.04.2016, акт приймання - передачі також складено 06.04.2016, а згідно п.8.1. договір укладено строком на 2 роки та 11 місяців, то відповідно строк чинності цього договору сплив 06.03.2019, а не 28.02.2019, як   помилково встановив суд першої інстанції. В цій частині суд першої інстанції допустив неправильне застосування норм матеріального права а саме ст. ст. 251, 254, 631, 639, 763 Цивільного кодексу України а також ст. 213 Цивільного кодексу України щодо тлумачення змісту правочину під час вирішення спору. Оскільки строк чинності договору оренди сплив 06.03.2019 і до 06.04.2019 позивач не надсилав заяви про припинення договору оренди, то відповідно договір є пролонгованим на наступний строк. Також зазначає, що виставлення рахунків про сплату комунальних послуг за договором від 06.04.2016 №70с балансоутримувачем - КПЛОР «Нерухомість та майно» після 01.09.2019 і до цього часу свідчить про користування приміщенням і про продовження строку дії договору оренди (пролонгації). Суд не урахував, що орендовані ТОВ «Модрина» приміщення зареєстровані на праві власності за ТОВ «Коміна». При цьому  право власності на орендовані приміщення зареєстровано за Львівською обласною радою 19.05.2017, а 07.09.2018 право власності на ці самі приміщення зареєстровано за ТОВ «Коміна», відтак останнє є новим власником цього майна та вправі здійснювати усі права, що виникають зі змісту права власності. Також, скаржник, звертає увагу на те, що  позивачу ніколи спірне приміщення не належало на праві власності, адже  до моменту набуття ТОВ «Коміна» права власності на це майно, власником цього майна була Львівська обласна рада.  Цим обставинам, як вказує скаржник, не надано належної оцінки. 
 Управління майном спільної власності Львівської обласної ради  (позивач) у відзиві заперечує доводи апеляційної скарги вказуючи на те, що рішенням Львівської обласної ради від 23.06.2006 №33 затверджено Положення про управління майном спільної власності Львівської обласної ради, де в п.1.1. вказано про повноваження  Управління майном спільної власності Львівської обласної ради, як органу управління майном спільної власності територіальних громад сіл, селищ та міст Львівської області, його приватизації та оренди і в тому числі і повноваження орендодавця. Частиною 1 ст. 785 ЦК України встановлено, що у разі припинення дії договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана. Відповідно до п.6.10. договору оренди від 06.04.2016 №30/16   у разі припинення договору оренди , орендар зобов`язується повернути орендоване майно, а п.2.3. договору оренди від 06.04.2016 №30/16 передбачено, що у разі припинення цього договору, майно повертається орендарем Комунальному підприємству ЛОР «Нерухомість та майно» і майно вважається повернутим з моменту підписання акту приймання-передачі. ТОВ «Модрина» не дотримало  названих положень закону, а тому місцевий господарський суд правомірно прийняв рішення про виселення ТОВ «Модрина» із займаних приміщень та передачу таких Управлінню майном спільної власності Львівської обласної ради. Щодо строку дії договору оренди від 06.04.2016 №30/16 то вказує, що відповідно до п.8.1 такого, його укладено строком на 2 роки 11 місяців , і діє від 01.04.2016 до 28.02.2019 включно, що відповідає положенням ст. 631  ЦК України. Щодо пролонгації договору місцевий господарський  суд встановив, що позивач 01.03.2019 надіслав ТОВ «Модрина» поштовим відправленням з описом заяву №303 про припинення договору оренди від 06.04.2016 №30/16, що свідчить про те, що   позивач дотримався строку, визначеного ч.2 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» (в редакції від 10.04.1992) і дія договору оренди від 06.04.2016 сплила 28.02.2019, договір не є пролонгованим про що вказано в рішенні суду. Оскільки ТОВ «Модрина» після припинення дії договору оренди від 06.04.2016 №30/16 не повернуло об`єкт оренди, тому балансоутримувач виставляє рахунки на сплату неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за фактичне використання приміщень, як це передбачено ч.2 ст. 785 ЦК України. Щодо перебування спірних приміщень у приватній власності ТОВ «Коміна» то у  матеріалах справи є належні докази, які свідчать про перебування спірних приміщень у комунальній власності Львівської обласної ради. Відповідно до цього просить, рішення місцевого господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. 
Треті особи - Комунальне підприємство Львівської обласної ради «Нерухомість та майно» та ТОВ «Коміна» відзивів на апеляційну скаргу не подали. 
Західний апеляційний господарський суд (у складі колегії суддів: Гриців В.М. (доповідач) Бойко С.М., Матущак О.І.), ухвалою від 05.10.2020 відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Модрина» на рішення Господарського суду Львівської області від 05 серпня 2020 у справі №914/251/19. 
У подальшому склад суду змінено. Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.12.2020 склад колегії по розгляду справи №914/251/19 визначено: головуючий суддя Гриців В.М., суддя  Якімець Г.Г.,  суддя Матущак О.І. 
Відповідно до статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. 
Західний апеляційний господарський суд розглянув  апеляційну скаргу матеріали справи, заслухав  пояснення представників позивача та відповідача і вважає, що рішення Господарського суду Львівської області від 05 серпня 2020 у справі №914/251/19 належить залишити без змін з таких підстав:
Обставини справи:
Львівська обласна рада рішенням від 23.06.2006 №33  (том 1, а.с. 30-31) затвердила Положення про Управління майном спільної власності Львівської обласної ради  згідно з пунктом 1.1 якого  Управління майном спільної власності Львівської обласної ради  утворюється Львівською обласною радою з метою здійснення повноважень органу управління майном спільної власності територіальних громад сіл, селищ та міст Львівської області, його приватизації та оренди. Основним завданням Управління, серед іншого, є здійснення повноважень орендодавця (пункт 2.1.3).  
06.04.2016 Управління майном спільної власності Львівської обласної ради (орендодавець)  і Товариство з обмеженою відповідальністю  "Модрина" (орендар) уклали  договір оренди №30/16 нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад області (Т-1, а.с.18-21) за умовами п. 1.1 договору орендодавець на підставі наказу управління від 04.03.2016 р. № 21-н передає, а орендар приймає в строкове платне користування нерухоме майно - нежитлові приміщення, що знаходяться на балансі КП Львівської обласної ради "Нерухомість та майно", загальною площею 115,9 кв. м., розміщені за адресою: м. Львів, вул. Січових Стрільців, 3 за актом приймання-передачі нежитлових приміщень. 
Згідно з п. 2.1 Договору він вважається укладеним з моменту досягнення сторонами домовленості з усіх його істотних умов і підписання ними тексту договору.  
Пунктом 8.1 Договору оренди від 06.04.2016 передбачено, що договір укладено строком на 2 роки 11 місяців, що діє від 01.04.2016 до 28.02.2019. 
За актом приймання-передачі нежитлових приміщень від 06.04.2016  (Т-1, а.с.23).   Комунальне підприємство передало, а ТОВ «Модрина» прийняло нежитлові приміщення будинку № 3 на вулиці Січових Стрільців: 3 поверх, приміщення №108 (6,6 м.кв.), 109 (7,8 м.кв), 111 (23,8 м.кв), 112 (20,6 м.кв), 113 (7,9 м.кв), 114 (10,6 м.кв), 115 (5,3 м.кв), 116 (7,0 м.кв), 117 (11,6 м.кв), 106* (11,3 м.кв.), 118* (3,4 м.кв.), загальною площею 115,9 м.кв. Акт підписаний Комунальним підприємством,ТОВ "Модрина" і затверджений Управлінням.
Управління майном спільної власності Львівської обласної ради  01.03.2019 надіслало ТОВ "Модрина" заяву від 01.03.2019 №303 про припинення Договору оренди від 06.04.2016 (Т-1, а.с.39). У заяві   зазначило, що термін дії Договору оренди від 06.04.2016 закінчився 28.02.2019 і надалі продовжуватися не буде. Управління просило ТОВ "Модрина" звільнити займані приміщення до 06.03.2019.  Факт надіслання заяви підтверджується фіскальним чеком Укрпошти, описом вкладення у цінний лист та поштовою накладною (Т-1, а.с.40).
Також,  Комунальне підприємство Львівської обласної ради  «Нерухомість та майно» і  ТОВ "Модрина" підписали договір про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання приміщень та надання комунальних послуг №70-с від 06.04.2016   (Т-2, а.с.6-7)  згідно з пунктами 1.1 та 1.2 якого  балансоутримувач  (Комунальне підприємство) забезпечує утримання та обслуговування нежитлових приміщень в будинку, що знаходиться за адресою: місто Львів, вулиця Січових Стрільців, 3, який є у спільній власності територіальних громад Львівської області і з цією метою укладає з постачальними організаціями відповідні угоди і проводить розрахунки. Користувач (ТОВ "Модрина") відшкодовує балансоутримувачу витрати за надання послуг щодо забезпечення тепловою енергією для опалення, електроенергією, водопостачанням та водовідведенням, охорона (консьерж), прибирання місць спільного користування, інші витрати, пов`язані з утриманням та обслуговуванням будинку, на підставі виставлених балансоутримувачем рахунків.
Комунальне підприємство та ТОВ "Модрина" підписали акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №1546 за березень 2019 року (орендна плата) на суму 19'659,50 грн. (Т-1, а.с.96) та акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №1896 за березень 2019 року (комунальні послуги) на суму 12'235,08 грн. (Т-1, а.с.98).
Комунальне підприємство виставило ТОВ "Модрина" рахунок на оплату №1734 за березень 2019 року на суму 19'659,50 грн. (Т-1, а.с.97) та рахунок на оплату №2138 за березень 2019 року на суму 12'235,34 грн. (Т-1, а.с.99).
ТОВ "Модрина" з 09.04.2019 по 15.04.2019 перерахувала Комунальному підприємству 16'000,00 грн., що підтверджується відповідними квитанціями (Т-1, а.с.100-101).
Комунальне підприємство та ТОВ "Модрина" склали та підписали акт звіряння взаємних розрахунків за період 01.01.2018-10.04.2019 (Т-1, а.с.102-103).
В подальшому Комунальне підприємство повторно виставило рахунки за березень-травень 2019 року на оплату ТОВ "Модрина" неустойки в подвійному розмірі з огляду на відмову відповідача повернути орендоване майно (Т-1, а.с.157). Факт надіслання рахунків підтверджується фіскальними чеками Укрпошти та описами вкладення у цінний лист (Т-1, а.с.158-160).
Комунальне підприємство надіслало ТОВ "Модрина" лист від 23.05.2019 № 382 (Т-1, а.с.156), в якому зазначило, що враховуючи закінчення орендних правовідносин за договором оренди та відмову ТОВ "Модрина" звільняти займані приміщення, кошти, які надходять від ТОВ "Модрина" як орендна плата, зараховуються як оплата неустойки в розмірі подвійної орендної плати за фактичне використання нежитлових приміщень.
Щодо предмета спору.
У позовній заяві позивач просив суд зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю  «Модрина»  звільнити займані нежитлові приміщення загальною площею 115,9 м.кв. за адресою: місто Львів, вул. Січових Стрільців,3 та передати їх балансоутримувачу  - Комунальному підприємству Львівської обласної ради  «Нерухомість та майно» за актом приймання-передачі;  розірвати договір оренди від 06.04.2016 №30/16. (т.1, а.с. 11-14). 
01.03.2019 позивач подав суду заяву про зменшення позовних вимог, у якій змінив підставу позову а саме, замість обставин, з якими умови договору та законодавство пов`язують можливість розірвання договору, назвав інші обставини - закінчення строку дії договору та відповідно відкликав позовну вимогу про розірвання договору.(т.1, а.с.37-40).  
10.05.2019 позивач подав суду заяву про зміну предмета позову, у якій прохальну частину позову виклав у такій редакції: Виселити Товариство з обмеженою відповідальністю  «Модрина» із займаних нежитлових приміщень загальною площею 115,9 м.кв. за адресою: місто Львів, вул. Січових Стрільців,3 та передати їх балансоутримувачу - Комунальному підприємству Львівської обласної ради  «Нерухомість та майно» за актом приймання-передачі;  розірвати договір оренди від 06.04.2016 №30/16. (т.1, а.с.75-78). 
Суд першої інстанції  ухвалив  розглядати справу в межах первинних позовних вимог, однак прийняв зміну позивачем підстав позову, якою є  закінчення строку дії договору оренди №    30/16 від 06.04.2016 нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад області. 
Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. 
Згідно з статтею 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб , що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. 
За визначенням частини першої статті 626 ЦК України   договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. 
Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог   ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1   ст. 627 ЦК України).
Згідно зі   статтею 628 ЦК України   зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. 
Статтею 631 ЦК України визначено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.  Договір набирає чинності з моменту його укладення.  Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення.  
Відповідно до статті 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди). У випадку передання в оренду комунального майна, такі особливості передбачені Законом України «Про оренду державного та комунального майна». 
Згідно з статтею  761 ЦК України право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права. Наймодавцем може бути також особа, уповноважена на укладення договору найму. 
Згідно з частиною першою статті 763 ЦК України договір найму укладається на строк, встановлений договором. 
Відповідно до частин першої і другої статті 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» (в редакції на час виникнення спірних відносин)  термін договору оренди визначається за погодженням сторін.  У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий   термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором. 
За приписами частини 2 статті 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» (в редакції на час виникнення спірних відносин), договір оренди припиняється в разі, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено. 
Положеннями частини першої статті 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» (в редакції на час виникнення спірних відносин)    визначено, що у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов`язаний повернути орендодавцеві об`єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди. 
Згідно з частиною першою статті  785 ЦК України   у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.
Повноваження Управління майном спільної власності Львівської обласної ради, як орендодавця майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ та міст Львівської області  підтверджено Положенням, затвердженим рішенням Львівської обласної ради від 23.06.2006 №33. 
У матеріалах справи є інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, інформаційна довідка №178042903 від 20.08.2019, згідно якої  за Львівською обласною радою на праві комунальної власності належить частка 950/1000 нежитлових приміщень площею 1   890,7 кв. м. за адресою: м. Львів, вул.. Січових Стрільців , будинок 3, зокрема такі приміщення 3-го поверху: 106 (16,4 кв. м.), 108 (6.6 кв. м.) , 109 (7,8 кв. м.), 111 (23,8 кв. м.), 112 (20,6 кв. м.), 113 (7,9 кв. м.), 114 (10,6 кв. м.), 115 (5,3 кв. м.), 116 (7,0 кв. м.), 117 (11,6 кв. м.), 118 (4,9 кв. м.).
Докази припинення права комунальної власності Львівської обласної ради на  нежитлові приміщення, передані ТОВ "Модрина" за договором оренди від 06.04.2016,  докази відчуження Львівською обласною радою  цих приміщень ТОВ "Коміна"   відсутні.
Господарський суд Львівської області розглядав справу №914/1958/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Коміна" (ТОВ "Коміна")  до Львівської обласної ради, Товариства з обмеженою відповідальністю "Периметр", Товариства з обмеженою відповідальністю "Модрина" про усунення перешкод у користуванні власністю, за зустрічним позовом Львівської обласної ради до ТОВ "Коміна" про витребування нежитлового приміщення загальною площею 157,9 м2 по вулиці Січових Стрільців, 3 у місті Львові та про скасування державної реєстрації права власності ТОВ "Коміна" на об`єкт нерухомого майна із закриттям відповідного розділу в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
Господарський суд Львівської області рішенням від 18.02.2020 у справі №914/1958/19, яке залишене без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 25.11.2020, у  задоволені первісного позову відмовив, а зустрічний позов задовольнив. Суд скасував державну реєстрацію права власності ТОВ "Коміна" на об`єкт нерухомого майна - нежитлове приміщення загальною площею 157,9 м.кв., що знаходиться за адресою: місто Львів, вулиця Січових Стрільців, будинок 3 (номер запису про право власності 27856930 від 07.09.2018, форма власності: приватна) із закриттям відповідного розділу в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно; витребував у ТОВ "Коміна" на користь Львівської обласної ради нежитлове приміщення загальною площею 157,9 м.кв. по вулиці Січових Стрільців, 3 у місті Львові (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1010250846101).
Викладене спростовує твердження  скаржника про те, що нежитлові приміщення загальною площею 157,9 кв. м. по вул. Січових Стрільців, 3 у м. Львові перебувають у власності ТОВ «Коміна».  
Відтак, обґрунтованим є висновок місцевого господарського суду про те, що Управління майном спільної власності Львівської обласної ради правомірно виступає наймодавцем за договором від 06.04.2016, користується усіма правами та обов`язками наймодавця і  вправі звертатися до суду за захистом своїх прав та інтересів як наймодавця, що спростовує доводи скаржника про неможливість пред`явлення позову Управлінням майном спільної власності Львівської обласної ради. Також,  на виконання вказівок  Верховного Суду,  суд першої інстанції зазначив, що ТОВ "Коміна" не є учасником орендних правовідносин за Договором від 06.04.2016, не є правонаступником прав та обов`язків Управління майном спільної власності Львівської обласної ради, як наймодавця за Договором від 06.04.2016. Наявність спору між Львівською обласною радою та ТОВ "Коміна" стосовно права власності на нерухоме майно не є тою обставиною, з якою закон пов`язує припинення договірних цивільних відносин, які виникли з договору оренди від 06.04.2016.
Щодо строку дії договору оренди, то такий визначено у пункті   8.1. договору  оренди №30/16 де вказано, що цей договір укладено строком на 2 роки 11 місяців, що діє від 01.04.2016 до 28.02.2019 включно. 
Така умова договору відповідає наведеним вище приписам ст. 631, 763  ЦК України, статті 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» (в редакції на час виникнення спірних відносин).  Отже, договір оренди №30/16 діяв  з 01.04.2016 до 28.02.2019 включно і суд першої інстанції правильно  визначив дату спливу строку дії цього договору. 
01.03.2019 Управління майном спільної власності Львівської обласної ради    надіслало ТОВ «Модрина» за його юридичною адресою (м. Львів, вул. Січових Стрільців,3)  одним поштовим відправленням з описом вкладення дві заяви: заяву від 01.03.2019 №303 про припинення договору оренди №30/16 від 06.06.2016   та заяву від 01.03.2019  №304 про зменшення позовних вимог - докази цьому додані до поданої суду  заяви від 01.03.2019  №304 про зменшення позовних вимог   (т.1, а.с.37-41). 
Апеляційний суд констатує, що відповідач у суді першої інстанції не заперечував отримання ним заяв позивача від 01 березня 2019 року. Більш того, у відзиві на позовну заяву (т.1, а.с.94-95) відповідач навів свої доводи щодо строку дії договору оренди, договірного і правового регулювання пролонгації договору оренди з огляду на строк дії договору оренди, його чинність до 06.03.2019 та відсутність протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору заяви орендодавця (позивач) про припинення договору.    Тобто, відповідач заперечував позовні вимоги з урахуванням заяв від 01.03.2019. 
Також,  у наданих суду першої інстанції  06.05.2020 письмових поясненнях відповідач  підтвердив отримання ним листа позивача від 01.03.2019 про припинення договору оренди внаслідок закінчення строку, на який договір укладено (т.3, а.с.44-49), однак вважав договір пролонгованим, оскільки таке повідомлення було здійснено до закінчення строку договору, який сплив 06.03.2019, а тому така заява не має правових наслідків.
З цього видно, що відповідач отримав заяви позивача від 01.03.2019  №303  про припинення договору оренди  та  №304 про зменшення позовних вимог, які були надіслані 01.03.2019 одним поштовим відправленням.
Наведене спростовує доводи скаржника про відсутність у матеріалах справи доказів на підтвердження факту отримання відповідачем заяви про припинення договору оренди.  
Верховний Суд неодноразово висловлював правову позицію про те, що чинне законодавство не обмежує сторін у праві заявити про припинення або зміну договору як протягом одного місяця після закінчення договору, так і в будь-який час протягом всього строку дії такого договору. Якщо на дату закінчення строку дії договору оренди і протягом місяця після закінчення цього строку мали місце заперечення орендодавця щодо поновлення договору на новий строк, то такий договір припиняється (постанови Верховного Суду від 02.07.2019 у справі №906/742/18, №906/743/18, №906/746/18; від 16.07.2019 у справі №906/744/18, від 13.08.2019 у справі №906/7401/18, від 26.12.2019 у справі №904/342/19, від 20.05.2020 у справі №922/1957/19). 
Таким чином,  позивач з дотриманням строку визначеного частиною 2 статті 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» (у чинній на той час редакції) надіслав відповідачу заяву про припинення договору оренди від 06.04.2016 у зв`язку із закінченням строку його дії,  відповідач цю заяву отримав,  відтак  договір оренди №30/16 від 06.04.2016  не є пролонгований і відповідач повинен був звільнити займані ним  нежитлові приміщень третього поверху загальною площею 115,9 м2   за адресою: місто Львів, вулиця Січових Стрільців, 3.   
Виставлення  балансоутримувачем - Комунальним підприємством Львівської обласної ради «Нерухомість та майно» ТОВ «Модрина» рахунків на сплату орендної плати та комунальних послуг і оплата таких ТОВ «Модрина» не є свідченням про продовження орендних відносин. Стороною договору оренди (орендодавцем) є позивач, а ТОВ «Модрина» після припинення дії договору оренди від 06.04.2016 не повернуло об`єкт оренди,  відшкодування витрат на комунальні послуги здійснюється на підставі окремого правочину - договору про відшкодування комунальних послуг від 06.04.2016.  До того ж ці обставини не є істотними для вирішення питання про продовження договору оренди. Істотним для вирішення питання про продовження договору оренди є наявність або відсутність заяви орендодавця саме про припинення договору оренди, заявлена як протягом одного місяця після закінчення договору, так і у будь-який час протягом всього строку дії такого договору.
За приписами статті 5 ГПК України здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних та юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Ураховуючи  обставини справи, умови договору оренди щодо повернення майна після припинення договору та їх невиконання відповідачем,   положення частини першої статті 785 ЦК України, (якою встановлено, що у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана), Господарський суд Львівської області визначив у рішенні спосіб захисту прав Управління майном спільної власності Львівської обласної ради, який не суперечить закону - вирішив  виселити ТОВ "Модрина" із займаних приміщень та передати їх Управлінню майном спільної власності Львівської обласної ради.  
У контексті наведеного та приписів статті 5 ГПК України такий спосіб  захисту порушеного права позивача є ефективним.   
Оскільки договір оренди від 06.04.2016 під час розгляду справи припинив свою дію, відповідно предмет спору у цій частині вимог відсутній,  тому провадження  у справі  за позовними вимогами  про розірвання  договору оренди від 06.04. 2016  підлягає закриттю на підставі до пункту 2 частини першої статті 231 ГПК України.
Відповідно до статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
 Господарський суд  Львівської області рішення від 05 серпня 2020 року у справі №914/251/19 ухвалив з додержанням норм матеріального і процесуального права та з урахуванням вказівок Верховного Суду, які викладені в постанові від 30.01.2020 у цій  справі. Тому законних підстав для задоволення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Модрина» немає.   
Керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 276, 281, 282, 283, 284 ГПК України, суд 
ПОСТАНОВИВ:
Рішення Господарського Львівської області від 05 серпня 2020 року у справі №914/251/19 залишити без змін, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Модрина» без задоволення. 
Судові витрати зі сплати судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покласти на відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Модрина».

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. 
Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку.
Повний текст постанови складено 26 лютого 2021 року. 

Головуючий суддя                                                                                В.М. Гриців 

Суддя                                                                       О.І.Матущак

          Суддя                                                                                          Г.Г.Якімець