ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 березня 2021 року	Львів	Справа № 380/3475/20 пров. № А/857/14689/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді                                          Ільчишин Н.В., 
суддів                                                             Святецького В.В., Коваля Р.Й.,
розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові апеляційну скарги Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2020 року (головуючої судді Крутько О.В. ухвалене у відкритому судовому засіданні в м. Львів повний текст рішення суду складено 21.10.2020) у справі №380/3475/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання неправомірними дій, зобов`язання до вчинення дій,-
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 04.05.2020 звернулася в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області в якому просить визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови у перерахунку їй пенсії з врахуванням пільгового стажу за періоди роботи та проходження дійсної військової служби у місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі у кратному розмірі, зобов`язати відповідача зарахувати ОСОБА_1 в пільговому обчисленні (зарахувати кожний рік роботи за один рік і шість місяців) стаж роботи за період з 13.11.1984 по 24.08.1988, за період з 29.11.1989 по 28.05.1990 включно в місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі, зобов`язати відповідача зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу періоди проходження військової служби в місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі з 28.05.1990 по грудень 1992 року на пільгових умовах, як один місяць служби за півтора місяці, зобов`язати відповідача здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату недоплачених їй сум пенсії з врахуванням пільгового обчислення стажу за періоди роботи та проходження військової служби в місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі з часу призначення пенсії 03.07.2001 року та виплачувати пенсію в подальшому згідно проведеного перерахунку до виникнення обставин з якими закон пов`язує виникнення, зміну чи припинення спірних правовідносин.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2020 року задоволено повністю.
Не погодившись з прийнятим рішенням Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області оскаржило його в апеляційному порядку, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити в задоволені позову, апеляційну скаргу мотивовано тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення допущено порушення норм процесуального та матеріального права.
У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача заперечує проти її задоволення посилаючись на безпідставність викладених у ній доводів і просить оскаржуване рішення суду залишити без змін, вважаючи його законним та обґрунтованим.
Відповідно до статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
На підставі статті 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга підлягає частковому задоволенню з наступних мотивів. 
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що 02.10.2019 позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області з метою пільгового обчислення стажу для пенсії на пільгових умовах за час роботи в районах Крайньої Півночі в період 13.11.1984 по 24.08.1988 у місті Комсомольськ на Амурі, в період з 29.11.1989 по 28.05.1990 у Військовій частині № НОМЕР_1 «Будівельна частина» Хабаровського краю та військова служба в період з 28.05.1990 по грудень 1992 року. 
Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області надало відповідь від 31.10.2019 за вих. № 4659/Л-20/11.03-06 про те, що обов`язковою умовою надання пільг при обчисленні стажу роботи в районах Крайньої Півночі один рік та один рік 6 місяців є наявність письмового трудового договору про роботу у вказаній місцевості.
Позивач вважаючи, що відмова відповідача щодо перерахунку її пенсії є безпідставною, тому звернулася до суду.
Задовольняючи позовні вимоги повністю суд першої інстанції дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог.
Даючи правову оцінку оскаржуваному судовому рішенню та доводам апелянтів, що викладених у апеляційних скаргах, суд апеляційної інстанції виходить із такого.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Згідно зі статтею 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Частина 2 статті 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Положеннями статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637) визначено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Підпунктом «д» пункту 5 Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» передбачено, що робітникам, які переводяться, направляються або запрошуються на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей держави, на умовах укладення ними трудових договорів на роботу в цих районах на строк 5 років, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки, надавати додаткові наступні пільги: зараховувати один рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців при обчисленні стажу, який дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності. Пільги, які передбачені цією статтею, надаються також особам, які прибули в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за власним бажанням і які уклали строковий договір про роботу в цих районах.
Згідно пункту 3 постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10.02.1960 № 148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» працівникам, які користуються в даний час пільгами, кожний рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, до 1 березня 1960 року зараховувати за два роки роботи при розрахунку стажу для отримання пенсії за віком, по інвалідності і за вислугу років, а після 1 березня 1960 року - за один рік і шість місяців роботи при обрахуванні стажу для отримання пенсії за віком і по інвалідності. 
Відповідно до пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України № 393 від 17.07.1992 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» встановлено, що строкова військова служба зараховується до вислуги років для призначення пенсій у календарному обчисленні, а в разі її проходження в умовах, визначених у пункті 3 цієї постанови, у віддалених і високогірних місцевостях або в інших умовах, які згідно із законодавством колишнього СРСР були підставою для зарахування до вислуги років для призначення пенсії на пільгових умовах, - у відповідному пільговому обчисленні.
Пунктом 2 підпункту «в» Постанови Ради Міністрів СРСР № 1290 від 15.12.1990 «Про вислугу років для призначення пенсій особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам і військовослужбовцям надстрокової служби, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ і допомогу цим військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу та їх сім`ям», передбачено, що у вислугу років для призначення пенсій особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам і військовослужбовцям надстрокової служби зараховувати на пільгових умовах: Комсомольськ-на-Амурі Хабаровського краю віднесений вищевказаним додатком до віддалених місцевостей СРСР, а саме в Хабаровскому краї - в Ванінському, Миколаєвському, Радянсько-Гаванському и Ульчському районах, в містах Миколаївськ-на-Амурі, та Радянської Гавани з 25 червня 1949 року, а на іншій території краю - з 01 січня 1985 року служба зараховується до вислуги років на пільгових умовах - один місяць служби за півтора місяці.
З аналізу викладених норм слідує, що для обчислення пільгового стажу при роботі в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до неї, повинні бути надані один з документів: трудова книжка, письмовий трудовий договір, довідка, в якій зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.
Тобто, наявність письмового трудового договору не є виключною і єдиною підставою для пільгового обчислення страхового стажу і вказана норма надає особі можливість надавати вказані документи за її вибором.
Отже, з огляду на наведені норми права, для обчислення пільгового стажу при роботі в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до неї, повинні бути надані або трудова книжка або письмовий трудовий договір або довідка, в якій зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі. Тобто достатньо одного із перерахованих документів, а не їх сукупність.
Аналогічний правовий висновок міститься у постановах Верховного Суду від 03 липня 2018 року у справі № 302/662/17-а, від 18 грудня 2018 року у справі № 263/13671/16-а, від 10 січня 2019 року у справі № 352/1612/15а (2а/352/70/15), від 10 вересня 2019 року у справі № 348/2208/16-а, від 07 листопада 2019 року у справі №341/1327/17 (К/9901/10363/18).
Відповідно до матеріалів справи, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області як одержувач пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком з 03.07.2001, яка призначена відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991, яку з 01.01.2004 перераховано за нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV.
Як встановлено судом, при призначенні ОСОБА_1 пенсії не було зараховано у пільговому обчисленні періоди її роботи: період 13.11.1984 по 24.08.1988 у місті Комсомольськ-на-Амурі; період з 29.11.1989 по 28.05.1990 у Військовій частині № НОМЕР_1 «Будівельна частина» Хабаровського краю; військову службу в період з 28.05.1990 по грудень 1992 року. 
У відповідача були наявні та додатково подавались наступні документи для підтвердження стажу роботи ОСОБА_1 у зазначений період: трудова книжка з підтверджуючими записами про роботу позивача у зазначений період, довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та копію військового квитка, які знаходяться у матеріалах справи. Окрім того, позивачка долучила до свого звернення від 02.10.2019 довідки, надіслані їй ФГКУ «Центральним архівом» МО Російської Федерації від 18.03.2019 за вих. № 4-53338 та від 27.02.2019 за вих. № 4-53338, які підтверджують трудовий стаж та військову службу в районах та місцевостях прирівняних до Крайньої Півночі. 
Колегія суддів вважає, що відповідачу з моменту призначення пенсії позивачці було відомо про наявність страхового стажу ОСОБА_1 в районах Крайньої Півночі, оскільки вказаний період зараховано до стажу, однак не проведено пільгове обчислення стажу роботи позивача. 
За встановлених обставин, коли факт роботи позивача в районах Крайньої Півночі підтверджується записами в трудовій книжці, які також безпосередньо кореспондуються з записами у відповідних довідках, то спірний період роботи (проходження військової служби) позивача в районах Крайньої Півночі підлягає пільговому розрахунку як один рік роботи за один рік шість місяців.
Крім того, у пункті 2 Розділу 1 Інструкції про порядок надання пільг особам, що працюють в районах Крайньої Півночі та в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, затвердженої Постановою Державного Комітету Ради Міністрів СРСР з питань праці і заробітної плати та Президії ВЦРПС від 16 грудня 1967 року № 530/П-28, вказано, що пільги, передбачені статтями 1, 2, 3, 4 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року, з урахуванням змін та доповнень, внесених Указом від 26 вересня 1967 року, надаються незалежно від наявності письмового строкового трудового договору.
Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що ОСОБА_1 у період з 13.11.1984 по 24.08.1988, в період з 29.11.1989 по 28.05.1990, у період з 28.05.1990 по грудень 1992 року працювала, перебувала на військовій службі у місцевостях Крайньої Півночі, що підтверджується відповідними записами у її трудовій книжці, відповідно коли факт роботи позивачки в районах Крайньої Півночі підтверджується записами в трудовій книжці, які також безпосередньо кореспондуються із наданими трудовим договором та архівною довідкою, то спірні періоди роботи позивачки в районах Крайньої Півночі підлягають пільговому розрахунку як один рік роботи за один рік шість місяців.
Щодо посилання апелянта на пропуск строку при перерахунку та виплаті недоплачених позивачці сум пенсії з врахуванням пільгового обчислення стажу за періоди роботи та проходження військової служби в місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі з часу призначення пенсії 03.07.2001 колегія суддів враховує наступне.
Відповідно до частин 1, 2 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Наслідки пропущення строку звернення визначені у статті 123 КАС України, зокрема, частиною 3 цієї статті передбачено, що якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
При цьому, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином. День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо цей день встановити точно неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є, зокрема, умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.
Таким чином, для вирішення питання про наявність або відсутність поважності причин пропуску строку звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів особи необхідно з`ясувати, яким саме рішенням, дією чи бездіяльністю порушені права цієї особи, коли розпочався перебіг цього строку та коли особа дізналася (повинна була дізнатися) про порушення свого права.
Статтею 98 Закону України «Про пенсійне забезпечення», передбачено, що перерахунок пенсії проводиться на підставі документів про вік, стаж, заробіток та інших, наявних на час перерахунку в пенсійній справі, а також додаткових документів, поданих пенсіонером на час перерахунку.
Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії у зв`язку з введенням у дію цього Закону (про стаж роботи, заробіток, сімейний стан та інші), то пенсія знову перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців перед поданням додаткових документів і не раніше ніж з дня введення в дію цього Закону.
Як вбачається із матеріалів справи в даній справі, безпосередньо із заявою про зарахування зазначеного періоду роботи у кратному розмірі позивач звернулася до відповідача - 02.10.2019. 
Відповідь на дане звернення, якою ОСОБА_1 було відмовлено в зарахуванні стажу роботи датовано 21.10.2019, а до суду із зазначеним позовом позивач звернувся 04.05.2020.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 24 грудня 2020 року по справі №510/1286/16-а звернула увагу на те, що припис частини другої статті 98 Закону № 1788-ХІІ щодо періоду, за який можливий перерахунок пенсії, встановлений державою з метою забезпечення юридичної визначеності у правовідносинах щодо пенсійного забезпечення у солідарній системі, керівництво й управління якою здійснює ПФУ (підпункт 2 пункту 4 Положення про Пенсійний Фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2014 року № 280). Останній також здійснює ефективний розподіл фінансових ресурсів для пенсійного забезпечення (підпункт 4 пункту 4 вказаного Положення), і у солідарній системі пенсійного забезпечення така ефективність розподілу за умови відсутності часових обмежень для перерахунку пенсій за минулі періоди на підставі нових документів, які подають пенсіонери, була би під загрозою.
Апеляційний суд дійшов висновку про те, що адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області в частині позовних вимог щодо зобов`язання здійснення ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з врахуванням пільгового обчислення стажу за періоди роботи та проходження військової служби в місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі з врахуванням виплачених сум, з часу призначення пенсії за період з 03.07.2001 по 01.10.2018 слід залишити без розгляду.
Відтак, враховуючи вищенаведені обставини справи та норми матеріального права, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення суду в частині задоволеної позовної вимоги щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з врахуванням пільгового обчислення стажу за періоди роботи та проходження військової служби в місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі з врахуванням виплачених сум, з часу призначення пенсії слід скасувати та в цій частині ухвалити нове рішення, яким зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з врахуванням пільгового обчислення стажу за періоди роботи та проходження військової служби в місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі з врахуванням виплачених сум, з 02.10.2018.
Вказана правова позиція апеляційного суду узгоджується із постановою Верховного Суду від 24 грудня 2020 року по справі №510/1286/16-а, яка в силу приписів частини 5 статті 242 КАС України та частини 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» враховується апеляційним судом під час вирішення наведеного спору.
Частиною 1 статті 319 КАС України передбачено, що судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду з підстав, встановлених статтею 240 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, зокрема з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.
Згідно з частиною 3 статті 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
З огляду на зазначене, враховуючи вимоги статті 319 КАС України та наведених правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції в частині допущено неправильне тлумачення норм матеріального та процесуального права, наслідком чого є залишення без розгляду позовної вимоги щодо періоду перерахунку пенсії, в іншій частині рішення суду слід залишити без змін, оскільки таке відповідає нормам процесуального і матеріального права, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків, які мотивовані в судовому рішенні, а тому апеляційну скаргу слід задовольнити частково.
Підстав для розподілу судових витрат за наслідками апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції на підставі статті 139 КАС України у апеляційного суду немає.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 319, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області – задовольнити частково.
Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2020 року у справі №380/3475/20 – скасувати в частині щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з врахуванням пільгового обчислення стажу за періоди роботи та проходження військової служби в місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі з врахуванням виплачених сум, з часу призначення пенсії та в цій частині ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання неправомірними дій, зобов`язання до вчинення дій - задовольнити частково.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з врахуванням пільгового обчислення стажу за періоди роботи та проходження військової служби в місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі з врахуванням виплачених сум, з 02.10.2018.
Позовні вимоги в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з врахуванням пільгового обчислення стажу за періоди роботи та проходження військової служби в місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі з врахуванням виплачених сум, з часу призначення пенсії за період з 03.07.2001 по 01.10.2018 – залишити без розгляду.
В решті рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2020 року у справі №380/3475/20 – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

                  Головуючий суддя                                          Н.В. Ільчишин

                  Судді                                                                В.В. Святецький

                                                                                            Р.Й. Коваль