ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2021 року	Львів	Справа № 140/13796/20 пров. № А/857/16/21	
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі: 
головуючого судді                                                  Пліша М.А.,
суддів                                                             Ніколіна В.В., Гінда О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2020 року (головуючий суддя Мачульський В.В., м. Луцьк) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до державного реєстратор відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень виконавчого комітету Луцької міської ради Оляніцької Оксани Вікторівни про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернулася в суд першої інстанції з адміністративним позовом до державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Виконавчого комітету Луцької міської ради Оляніцької Оксани Вікторівни в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №53910555 від 04.09.2020 та зобов`язати Державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Виконавчого комітету Луцької міської ради виконати Постанову Волинського апеляційного суду від 16.07.2020 по справі № 161/15629/19 шляхом скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер: 34074309 від 28.02.2017 року, яке і було прийнято державним реєстратором КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» Яремчуком Григорієм Ярославовичем про реєстрацію права власності на приміщення нотаріальної контори (літер А-2) загальною площею 149 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , за ОСОБА_2 із автоматичним поновленням запису про речові права, їх обтяження, що існували до проведення державної реєстрації прав на нерухоме майно за ОСОБА_1 .
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2020 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку, просить скасувати рішення Волинського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2020 року та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.
В апеляційній скарзі зазначає, що судом не було враховано того факту, що в Рішенні про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 53910555 від 04 вересня 2020 року зазначенні 4 (чотири) підстави для відмови в державній реєстрації прав ОСОБА_1 , зокрема: копія Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13.02.2020 р. у справі № 161/15629/19, провадження 2/161/498/20, не містить на лицьовому боці у верхньому правому куті першого аркуша документа відмітки «Копія», а також не є пронумерованою; копія постанови Волинського апеляційного суду від 16.07.2020 у справі № 161/15629/19, провадження № 22-Ц/802/504/20, не містить на лицьовому боці у верхньому правому куті першого аркуша документа відмітки «Копія», не пронумерована та не засвідчена печаткою суду, незасвідчена відміткою «Згідно з оригіналом» або «Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду», нижче реквізиту документа «Підпис» не зазначено найменування посади, особистий підпис особи, яка засвідчує копію, її ініціалів і прізвища, дати засвідчення копії.
В заяві про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за реєстраційним номером 41218950 заявником невірно вказано об`єкту нерухомого майна, щодо якого повинна бути проведена державна реєстрація прав (замість АДРЕСА_1 , в заявці вказано АДРЕСА_1 .
Постанова Волинського апеляційного суду від 16.07.2020 по справі № 161/15629/19 не містить вказівки на одночасне визнання, зміну чи припинення права власності на приміщення нотаріальної контори, що унеможливлює проведення державної реєстрації.
Такої підстави для відмови ОСОБА_1 в державній реєстрації прав як «заявником було подано заяву типу «Заява про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності), а не заяву типу «Заява про скасування» у вищевказаному рішенні державного реєстратора не зазначено. Тому, подана «Заява про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності)» саме та заява, яка повинна була бути подана державному реєстратору.
Також, апелянт зазначає, що на 7 - й сторінці відзиву на позовну заяву (останній абзац) зазначено, що технічними причинами неможливості виконання рішення суду є: неможливість подання заяви про скасування при наявності судового рішення, що набрало законної сили після 16.01.2020р. у зв`язку із тим, що не розроблено форми заяви.
Тобто, державний реєстратор суперечить сам собі, а саме: на початку відзиву вказує на те, що представником заявника подано не правильної форми заяву, а потім зазначає, що правильної форми заяву подати неможливо.
В оскаржуваному рішенні суду першої інстанції відсутня згадка про доводи представника позивача у відповіді на відзив Державного реєстратора про неправомірність відмови державного реєстратора з підстав того, що Постанова Волинського апеляційного суду від 16.07.2020 у справі № 161/15629/19 не містять вказівки на одночасне визнання, зміну чи припинення права власності на приміщення нотаріальної контори.
Зокрема в постанові Волинського апеляційного суду від 16.07.2020 по справі № 161/15629/19 йде посилання на нормативно - правові акти на підставі яких було скасоване рішення державного реєстратора та порядок поновлення за попереднім власником права власності на нерухоме майно.
Відповідно до приписів пункту 3 частини 1 статті 24 статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон № 1952-І\/), у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом.
Апеляційним судом встановлено, що станом на 28.02.2017 державному реєстратору Яремчуку Г. Я. не було надано документів, необхідних для проведення державної реєстрації права власності на нежитлове приміщення нотаріальної контори, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 , а тому були відсутні визначені законом підстави для прийняття оскарженого рішення.
З врахуванням викладеного, апеляційний суд дійшов висновку про те, що рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер: 34074309 від 28.02.2017, про реєстрацію права власності на приміщення нотаріальної контори ( літер А-2) загальною площею 149 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 , прийняте державним реєстратором КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» Яремчуком Г.Я. без дотримання вимог статей 12, 35 ЗУ «Про іпотеку», п. 18,61 Порядку, у зв`язку з чим це рішення необхідно скасувати.
Викладаючи в апеляційній скарзі вимогу про скасування рішення суду першої інстанції в повному обсязі, ОСОБА_1 оскаржила рішення і в частині відмови у поновленні запису про державну реєстрацію речового права за нею.
Така вимога не може бути задоволена, оскільки суперечить положенням п. 51 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від .26.10.2006 № 1141 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 06.06.2018 № 484), чинній на даний час. Цією нормою передбачено, що внесення записів про скасування державної реєстрації здійснюється за заявою особи, заінтересованої у внесенні відповідних записів, а також у порядку, передбаченому статтею 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
У Державному реєстрі прав під час внесення записів про скасування державної реєстрації прав за допомогою програмних засобів його ведення автоматично поновлюються записи про речові права, їх обтяження, що існували до проведення державної реєстрації прав, що скасована, у разі їх наявності в Державному реєстрі прав.
У Постанові Волинського апеляційного суду від 16.07.2020 по справі № 161/15629/19 зазначено, що наведені у відзиві відповідача ОСОБА_2 доводи про те, що вимогу про скасування рішення державного реєстратора можливо заявити лише з одночасною вимогою про визнання відповідного права за позивачем ґрунтуються на помилковому тлумаченні положень абзаців 2, 3 частини 3 статті 26 Закону№ 1952-І\/ в редакції Закону № 340-ІХ, з яких вбачається про врегулювання даними нормами випадків скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію прав на підставі судового рішення. Саме у такому разі необхідно застосовувати положення абзацу 2 частини З ст.26 Закону№ 1952-ІХ у чинній редакції в сукупності із положеннями абзацу 3 частини З цієї статті, згідно з якою ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав можливе з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).
Предметом спору була вимога про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер № 34074309 від 28.02.2017, яке було прийнято державним реєстратором КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» Яремчуком Г.Я. на підставі поданої ОСОБА_2 заяви, а не на підставі рішення суду, тому положення абзаців 2, 3 ст. 26 Закону№ 1952-ІХ в редакції Закону № 340-ІХ не підлягають застосуванню до спірних правовідносин.
Вказаних доводів представника позивача, які були відображені, як в позові, так і у відповіді на відзив відповідача, при винесенні рішення суд не врахував взагалі чим порушив прав позивача на справедливий суд, що призвело до винесення незаконного рішення судом, яке підлягає скасуванню.
В оскаржуваному рішенні зазначено, що представником позивача в заяві невірно вказано об`єкту нерухомого майна, щодо якого повинна бути проведена державна реєстрація прав (замість АДРЕСА_1 , в заявці вказано АДРЕСА_1 .
Вказана причина про відмову в державній реєстрації прав, взагалі є формальною, оскільки державному реєстратору представником заявника був наданий пакет документів з якого вбачалося, що адреса об`єкту АДРЕСА_1 .
Відповідно до п. 8, ч. 1, ст. 1 та ч. З ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» реєстраційна справа - сукупність документів, на підставі яких проведено реєстраційні дії, а також документів, сформованих у процесі проведення таких реєстраційних дій, що зберігаються у паперовій та електронній формі.
Державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема:
відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом;
відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації
прав;
відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах;
наявність обтяжень прав на нерухоме майно;
наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації;
Відповідно до ч. 1 ст. 31 - 1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» реєстраційні дії на підставі судових рішень проводяться виключно на підставі рішень, отриманих у результаті інформаційної взаємодії Державного реєстру прав та Єдиного державного реєстру судових рішень, без подання відповідної заяви заявником.
В поданому відзиві на апеляційну скаргу відповідач просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги.
Згідно п. 3 ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Згідно ч.1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних міркувань.  
Судом першої інстанції встановлено, що 02.09.2020 ОСОБА_3 звернувся в Центр надання адміністративних послуг у місті Луцьку в інтересах ОСОБА_1 з заявою про державну реєстрацію права власності на нотаріальну контору (літер А-2) загальною площею 149 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.40-41). Рішенням державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Виконавчого комітету Луцької міської ради Оляніцькою О.В. від 04.09.2020 №53910555 відмовлено у державній реєстрації права, форма власності приватна на приміщення вищевказаної нотаріальної контори.
Розглядаючи спір суд першої інстанції вірно врахував, що відповідно до пункту 1 та 2 частини 1 статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 №1952-IV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об`єкти та суб`єктів цих прав.
Згідно з пунктами 1 та 2 частини 1 статті 3 цього Закону загальними засадами державної реєстрації прав є: гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження та обов`язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав.
Відповідно до частини 3 статті 10 Закону №1952-IV державний реєстратор: встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації.
Перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, а також під час проведення державної реєстрації прав, які набуваються з прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах,-доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником, крім випадків, коли державна реєстрація прав, похідних від права власності, здійснюється у зв`язку із вчиненням нотаріальної дії та такі документи були надані у зв`язку з вчиненням такої дії.
Під час проведення реєстраційних дій обов`язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру дозвільних документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, а також відомості інших реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем, держателем (розпорядником, володільцем, адміністратором) яких є державні органи, шляхом безпосереднього доступу до них чи у порядку інформаційної взаємодії з Державним реєстром прав, у тому числі відомості, що містять персональні дані особи; відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права на нерухоме майно та їх обтяження; присвоює за допомогою Державного реєстру прав реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна у випадках, передбачених цим Законом; виготовляє електронні копії документів, поданих у паперовій формі, та розміщує їх у реєстраційній справі в електронній формі у відповідному розділі Державного реєстру прав (у разі якщо такі копії не були виготовлені під час прийняття документів за заявами у сфері державної реєстрації прав); формує за допомогою Державного реєстру прав документи за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав; формує реєстраційні справи у паперовій формі; надає в установленому порядку та у випадках, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», інформацію органу державної виконавчої служби або приватному виконавцю; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.
Частиною 1 статті 18 Закону №1952-IV визначено, що державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав; встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв; перевірка документів та/або відомостей Державного реєстру прав, відомостей реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав); відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав; формування витягу з-Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником; видача/отримання документів за результатом розгляду заяви.
Відповідно до пунктів 6 та 7 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1127 державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса. Для державної реєстрації прав заявник подає оригінали документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», іншими законами України та цим Порядком. У разі коли оригінали документів, необхідних для державної реєстрації прав, відповідно до законодавства залишаються у справах державних органів, органів місцевого самоврядування, що їх видають, заявник подає копії документів, оформлені такими органами відповідно до законодавства.
Судом першої інстанції з`ясовано, що до заяви про державну реєстрації прав та їх обтяжень (щодо права власності) заявником було додано копію рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13.02.2020 у справі № 161/15629/19, провадження № 2/161/498/20; копію постанови Волинського апеляційного суду від 16.07.2020 у справі № 161/15629/19, провадження № 22-ц/802/504/20; копію додаткової постанови Волинського апеляційного суду від 20.08.2020 у справі № 161/15629/19, провадження № 22-з/802/43/20; довіреність від 06.08.2020 № 249, посвідчену приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області ОСОБА_4 (із витягом про реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреностей від 06.08.2020 № 42455147); чек від 02.09.2020 № 257047.
Суд першої інстанції вірно вважав, що відповідач в оскаржуваному рішенні помилково послався на відсутність в рішеннях суддів у верхньому правому куті першого аркуша документа відмітки «Копія», як на підставу для визнання документу таким, що не відповідає вимогам встановленим Законом №1952-IV. 
Згідно матеріалів справи, заявником було подано і підписано заяву з наступними заповненими реквізитами: заява - заява про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності) від 02.09.2020 №41218950;  вид реєстрації - виникнення; тип права власності - право власності; тип об`єкта - приміщення нотаріальної контори; місцезнаходження об`єкта нерухомого майна - АДРЕСА_1 .
Відповідно до копії постанови Волинського апеляційного суду від 16.07.2020 у справі № 161/15629/19, позов ОСОБА_1 задоволено частково. Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер: 34074309 від 28 лютого 2017 року, яке було прийнято державним реєстратором КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» Яремчуком Григорієм Ярославовичем про реєстрацію права власності на приміщення нотаріальної контори (літер А-2) загальною площею 149 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , за ОСОБА_2 . Усунути перешкоди в користуванні приміщенням нотаріальної контори, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом виселення ОСОБА_2 з даного приміщення.
Дане рішення суду стосуються приміщення нотаріальної контори за адресою: АДРЕСА_1 , тобто об`єкта за іншою адресою, ніж зазначена в заяві.
Суд першої інстанції вірно вважав, що подані заявником документи не дали змоги державному реєстратору Оляніцькій О.В. встановити можливість проведення заявлених реєстраційних дій щодо приміщення нотаріальної контори за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до пункту 51 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від .26.10.2006 №1141 внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав здійснюється за заявою особи, заінтересованої у внесенні/скасуванні відповідних записів, виключно у випадках, передбачених законом. У Державному реєстрі прав під час внесення записів про скасування державної реєстрації прав за допомогою програмних засобів його ведення автоматично поновлюються записи про речові права, їх обтяження, що існували до проведення державної реєстрації прав, що скасована, у разі їх наявності в Державному реєстрі прав.
В постанові Волинського апеляційного суду у справі № 161/15629/19 (аркуш справи 7) вказано, що суд відмовляє ОСОБА_1 в поновленні запису про державну реєстрацію речового права за нею, оскільки дана вимога є безпідставною, роз`яснивши, що дана вимога суперечить пункту 51 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від .26.10.2006 №114 (а.с.16).
Як вірно зазначено судом першої інстанції, що заявником на виконання постанови Волинського апеляційного суду у справі № 161/15629/19 слід було подати Державному реєстратору заяву про скасування державної реєстрації прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер: 34074309 від 28.02.2017, яке було прийнято державним реєстратором КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» Яремчуком Г.Я. про реєстрацію права власності на приміщення нотаріальної контори (літер А-2) загальною площею 149 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , за ОСОБА_2 .
Суд першої інстанції вірно вважав, що не заслуговують на увагу посилання представника позивача на те, що в Центрі надання адміністративних послуг у місті Луцьк, не він, а адміністратор обрав заяву, яку слід було подати державному реєстратору, а заявник лише підписав її, оскільки заявник сам обирає, яку заяву слід подати та не позбавлений контролю за відомостями, які в ній зазначені.
Відповідно до пунктів 6 та 8 Закону №Порядку №1127 визначено, що державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса. У разі відсутності зауважень до відомостей, зазначених у заяві, заявник проставляє власний підпис на ній.
Згідно із частиною 1 статті 31-1 Закону №1952-IV реєстраційні дії на підставі судових рішень проводяться виключно на підставі рішень, отриманих у результаті інформаційної взаємодії Державного реєстру прав та Єдиного державного реєстру судових рішень, без подання відповідної заяви заявником.
Згідно із пунктом 4 частини 1 статті 24 Закону №1952-IV підставами для відмови в державній реєстрації прав є: подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження.
Відповідно до частини 2 статті 24 Закону №1952-IV за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав.
Суд першої інстанції вірно врахував, доводи відповідача, про те що постанова Волинського апеляційного суду від 16.07.2020 у справі № 161/15629/19 не містять вказівки на одночасне визнання, зміну чи припинення права власності на приміщення нотаріальної контори, що унеможливлювало відповідачем проведення державної реєстрації права власності відповідно до поданої заяви ОСОБА_1 , а тому суд першої інстанції вірно вважав, що рішення державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Виконавчого комітету Луцької міської ради Оляніцької О.В. №53910555 від 04.09.2020 року про відмову ОСОБА_1 у державній реєстрації права власності, форма власності: приватна на приміщення нотаріальної контори, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , прийняте на підставі, в межах повноважень та у спосіб передбачених Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а отже є законним та таким, що не підлягає скасуванню.
Враховуючи ту обставину, що судом не встановлено протиправність рішення відповідача, то суд вважає, що позивна вимога про зобов`язання відповідача вчинити певні дії, а саме: виконати постанову Волинського апеляційного суду від 16.07.2020 шляхом скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер: 34074309 від 28.02.2017 року, із автоматичним поновленням запису про речові права, їх обтяження, що існували до проведення державної реєстрації прав на нерухоме майно за ОСОБА_1 не підлягає до задоволення.
З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність позовних вимог, оскільки оскаржуване рішення №53910555 від 04.09.2020 про відмову ОСОБА_1 у державній реєстрації права власності, форма власності: приватна на приміщення нотаріальної контори, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , прийняте на підставі, в межах повноважень та у спосіб передбачених Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а отже підставно вважав, що не підлягає задоволенню й вимога виконати постанову Волинського апеляційного суду від 16.07.2020 шляхом скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер: 34074309 від 28.02.2017 року, із автоматичним поновленням запису про речові права, їх обтяження, що існували до проведення державної реєстрації прав на нерухоме майно за ОСОБА_1 . 
Виходячи із зазначеного вище суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а рішення відповідає нормам матеріального та процесуального права. 
Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 329 КАС України, суд, - 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2020 року по справі № 140/13796/20 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя	 	М. А. Пліш 	
судді	 	В. В. Ніколін 	
 	 	О. М. Гінда