УХВАЛА

01 березня 2021 року 
м. Київ
справа № 620/889/20
адміністративне провадження № К/9901/4382/21
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Васильєвої І.А., перевіривши касаційну скарга Головного управління ДПС у Чернігівській області на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.09.2020 у справі №620/889/20 за позовом Державного підприємства «Корюківське лісове господарство» до Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень,

УСТАНОВИВ:
10.02.2021 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Чернігівській області на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.09.2020 у справі №620/889/20.
При вирішенні питання про відповідність касаційної скарги вимогам Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом встановлено наступне.
Скаржником заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, мотивоване тим, що касаційна скарга подається повторно. Попередня касаційна скарга була подана 02.12.2020 безпосередньо до суду з клопотанням про поновлення строку, зважаючи на дату отримання повного тексту оскаржуваного судового рішення. Ухвалою Верховного Суду від 28.01.2021 касаційну скаргу повернуто у зв`язку з несплатою судового збору. Повторно касаційну скаргу подано без надмірних зволікань.
Скаржником вказано, що підставою касаційного оскарження є пункт 3 частини 4 статті 328 КАС України, оскільки наразі відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах. В даній справі спірними правовідносинами є врахування у складі собівартості реалізованої продукції витрат основного виробництва (лісогосподарське виробництво), за якими не визнавався дохід, для отримання якого вони здійснені, а саме: витрат по «відновленню лісів» (вирощування посадкового матеріалу, підготовка ґрунту, посадка лісу, доповнення лісових культур) з необхідністю застосування виключно пунктів 7, 11 П(С)БО 16 «Витрати», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 за №318 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 за №27/4248.
На думку податкового органу, суд апеляційної інстанції мотивував своє рішення згідно норми (П(С)БО 30 «Біологічні активи»), порушення якої податковим органом не встановлено в акті перевірки та оскаржуваних податкових повідомленнях-рішеннях, що є порушенням норм процесуального права.
Суд касаційної інстанції вважає таке посилання безпідставним, оскільки Верховний Суд неодноразово висловлював правову позицію щодо застосування підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України, положень П(С)БО 16 «Витрати» та П(С)БО 30 «Біологічні активи» в їх сукупності (постанова Верховного Суду від 14.05.2019 у справі №808/2425/16).
З урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 8 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини 4 статті 328 КАС України скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно , а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як на думку скаржника відповідна норма повинна застосовуватися.
Зі змісту касаційної скарги не вбачається в чому полягає неправильне застосування судами пунктів 7, 11 П(С)БО 16 «Витрати».
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини 4 статті 328 КАС України скаржник повинен вказати: 1) норми матеріального права, які неправильно застосовано судом апеляційної інстанції, висновок щодо правильного застосування якої ще не сформульовано Верховним Судом; 2) висновок апеляційного суду, який на переконання скаржника є неправильним; 3) у чому полягає помилка суду при застосуванні відповідної норми права; 4) як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися.
У касаційній скарзі скаржник повинен навести мотиви незгоди з судовим рішенням з урахуванням передбачених КАС України підстав для його скасування або зміни (статті 351-354 Кодексу) з вказівкою на конкретні висновки суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом при прийнятті відповідного висновку. Касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.
Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
З урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 08.02.2020, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.
Отже, перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній не викладені передбачені частиною 4 статті 328 КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.
Пунктом 4 частини 5 статті 332 КАС України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
За наведених обставин касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала.
Відповідно до вищенаведеного, керуючись статтями 328, 332, 355, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Чернігівській області на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.09.2020 у справі №620/889/20 повернути особі, яка її подала.
Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

Суддя	І.А. Васильєва