ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2021 року	Львів	Справа № 140/13428/20 пров. № А/857/98/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді                                                  Коваля Р.Й.,
суддів                                                                       Гуляка В.В.,
                                                                                 Ільчишин Н.В.,
з участю секретаря судового засідання                Марцинковської О.М.,  

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2020 року (прийняте у м. Луцьку суддею Смокович В.І.; складене у повному обсязі 06 листопада 2020 року) в справі № 140/13428/20 за адміністративним позовом Приватного підприємства «Олюр Глобал» до  Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправним та скасування наказу про проведення перевірки,

                                                   В С Т А Н О В И В :

У вересні 2020 року Приватне підприємство «Олюр Глобал» (далі – ПП «Олюр Глобал», Підприємство) звернулося до Волинського окружного адміністративного суду із вказаним позовом та просило визнати протиправним і скасувати наказ Головного управління ДПС у Волинській області (далі – ГУ ДПС у Волинській області, податковий орган) від 09 вересня 2020 року № 1747 «Про проведення відповідно до підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 та пункту 200.11 статті 200 Податкового кодексу України документальної позапланової виїзної перевірки ПП «Олюр Глобал».
Позовні вимоги обґрунтовувало тим, що оскаржуваний наказ є протиправним, оскільки підставою для проведення перевірки зазначено, зокрема пункт 200.11 статті 200 Податкового кодексу України (далі - ПК України), проте ПП «Олюр Глобал» створене 10 липня 2019 року, а відтак не могло провадити діяльність у періоди, зазначені у вказаній нормі, а відтак і формувати від`ємне значення за ці періоди. Крім того, Підприємством не заявлялось бюджетне відшкодування з податку на додану вартість (далі - ПДВ), а лише задекларовано від`ємне значення ПДВ.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2020 року позов задоволено.

Не погодившись із зазначеним рішенням, його оскаржило ГУ ДПС у Волинській області, яке вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте за неправильного і неповного встановлення обставин та застосування норм права. Тому просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що податковим органом правомірно видано наказ про проведення документальної позапланової виїзної перевірки, підставою для якої був підпункт 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 ПК України (подання платником декларації з від`ємним значенням ПДВ, яке становить більше 100 тис. гривень).

Представник позивача подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи та витребування у відповідача доповідної записки. Проте, вказане клопотання надійшло до суду уже після завершення розгляду цієї справи, тому ухвалою суду воно було залишене без розгляду. 

У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) не здійснювалося. 
Також за приписами частини другої статті 313 КАС України неявка сторін, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити з таких підстав.

Як встановлено судом, ПП «Олюр Глобал» 18 серпня 2020 року подало до контролюючого органу податкову декларацію з ПДВ за липень 2020 року, в рядку 21 якої зазначило суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, в розмірі 21 300 782 грн (а.с. 22).

На підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.2 пункту 75.1, підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 та підпункту 200.11 статті 200 ПК України ГУ ДПС у Волинській області було прийняло наказ від 09 вересня 2020 року № 1747 «Про проведення відповідно до підпункту 78.1.8. пункту 78.1 статті 78 та пункту 200.11 статті 200 Податкового кодексу України документальної позапланової виїзної перевірки ПП «Олюр Глобал» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за липень 2020 року від`ємного значення з ПДВ, яке становить більше 100 тис. гривень. Дата початку перевірки 10 вересня 2020 року, тривалість перевірки: 5 робочих днів (а.с. 5, 14).

З метою проведення перевірки згідно вказаного наказу та на підставі направлень від 10 вересня 2020 року за №№ 1400, 1401 (а.с. 15 - 16) головні державні ревізори-інспектори відділу планових перевірок управління податкового аудиту ГУ ДПС у Волинській області здійснили виїзд за юридичною адресою ПП «Олюр Глобал».

Після ознайомлення із наказом про проведення перевірки представник позивача не допустив працівників контролюючого органу до проведення перевірки, з огляду на неправомірність вказаного наказу та порушення  процедури його вручення.

Надалі вказаний наказ був оскаржений Підприємством до суду.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції мотивував його тим, що ані в оскаржуваному акті, ані у відзиві на позов, ані безпосередньо в судовому засіданні відповідач не надав жодних пояснень щодо відповідності господарської діяльності позивача критеріям, визначених підпунктом 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 та пунктом 200.11 статті 200 ПК України, як і не надав доказів на підтвердження відповідних фактів.
Також суд вважав безпідставними покликання представника відповідача на те, що порядок проведення позапланової перевірки у відповідності з пунктом 200.10 ст. 200 ПК України не поширюється на перевірки від`ємного значення з ПДВ, а виключно на перевірку заявленого до відшкодування з бюджету ПДВ.
Попри твердження представника відповідача про те, що документальна позапланова перевірка згідно з оскаржуваним наказом була призначена з питань дотримання податкового законодавства при декларуванні від`ємного значення з ПДВ, яке становить більше 100 тис. грн, а не заявленого бюджетного відшкодування, в ході судового засіданні пояснень з приводу того, чому в оскаржуваному наказі серед підстав призначення перевірки зазначено у тому числі  пункт 201.11 статті 201 ПК України, останній не надав.
З урахуванням встановлених обставин та аналізу норм чинного законодавства, суд дійшов переконання, що відповідачем не доведено правомірності призначення документальної перевірки відповідно до оскаржуваного наказу, що є підставою для визнання вказаного наказу протиправним та його скасування.

Проте, колегія суддів апеляційного суду вважає такі висновки суду першої інстанції помилковими, виходячи з таких підстав.

Підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України, передбачено, що контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно з підпунктом 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу документальна позапланова перевірка здійснюється якщо платником подано декларацію, в якій заявлено до відшкодування з бюджету податок на додану вартість, за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі V цього Кодексу, та/або з від`ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.

Аналіз змісту наведеної норми свідчить про два окремі випадки проведення документальної позапланової перевірки: 
перша - подання декларації, в якій заявлено до відшкодування з бюджету суми ПДВ; 
друга - подання декларації з від`ємним значенням з ПДВ, яке становить більше 100 тис. гривень. 
При цьому у першому випадку позапланова перевірка проводиться за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі V ПК України.

Оскільки оскаржуваним наказом було призначено проведення документальної позапланової виїзної перевірки щодо законності декларування від`ємного значення з ПДВ, яке становить більше 100 тис. грн, колегія суддів апеляційного суду погоджується з доводами апелянта в тому, що для проведення такої перевірки були наявні підстави, передбачені підпунктом 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 ПК України, а відтак відсутні підстави для скасування оспорюваного наказу від 09 вересня 2020 року № 1747.

Вказане відповідає правовій позиції Верховного Суду, висловленій зокрема у постанові від 19 лютого 2021 року у справі № 821/1235/17.

За вимогами частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З приводу покликань позивача та суду першої інстанції на приписи пункту 200.11 статті 200 ПК України, з урахування вищевикладеного, колегія суддів апеляційного суду додатково зазначає таке.

Відповідно до пункту 200.11 статті 200 ПК України контролюючий орган має право протягом 60 календарних днів, що настають за граничним строком подання податкової декларації, а в разі якщо така податкова декларація надана після закінчення граничного строку - за днем її фактичного подання провести документальну перевірку платника податку в разі, якщо розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено за рахунок від`ємного значення, сформованого за операціями:
за періоди до 1 липня 2015 року, що не підтверджені документальними перевірками;
з придбання товарів/послуг за період до 1 січня 2017 року у платників податку, що використовували спеціальний режим оподаткування, визначений відповідно до статті 209 цього Кодексу.
У визначені цим пунктом терміни проводяться також документальні перевірки, передбачені підпунктом 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу.

Підпунктом 49.18.1 пункту 49.18 статті 49 ПК України встановлено, що податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює:
календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Враховуючи те, що предметом документальної позапланової виїзної перевірки Підприємства згідно з оскаржуваним наказом є перевірка дотримання податкового законодавства при декларуванні за липень 2020 року від`ємного значення з ПДВ, яке становить більше 100 тис. гривень, граничний строк подання податкової декларації за липень 2020 року - 20 серпня 2020 року, а граничний термін проведення такої перевірки (60 календарних днів, що настають за граничним строком подання податкової декларації згідно із пунктом 200.11 статті 200 ПК України) - 19 жовтня 2020 року. 

З огляду на вказані норми законодавства та встановлені у справі обставини, колегія суддів апеляційного суду погоджується з доводами апелянта, що оскаржуваний наказ видано контролюючим органом правомірно, а тому підстави для його скасування відсутні.
За таких обставин рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям постанови про відмову в задоволенні позовних вимог.

Згідно зі статтею 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:
1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;
4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, через що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям постанови про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 229, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

                                                   П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області задовольнити.

Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2020 року в адміністративній справі № 140/13428/20 скасувати.

У задоволенні позову Приватного підприємства «Олюр Глобал» до  Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправним та скасування наказу про проведення перевірки відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	Р. Й. Коваль 	
судді	 	В. В. Гуляк 	
 	 	Н. В. Ільчишин  	
Постанова складена у повному обсязі 10 березня 2021 року.