Ухвала
про залишення скарги без руху
9 березня 2021 року
м. Київ
справа № 672/824/19
провадження № 51- 6342 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати 
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                        ОСОБА_1 ,
суддів                                    ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на вирок Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 10 грудня 2019 року та ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 30 листопада 2020 року,
встановив:
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 порушує питання про перегляд зазначених судових рішень в касаційному порядку, в тому числі з підстав  невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати судові рішення в частині засудження ОСОБА_5 за ч.3 ст.185, ч.2 ст.289 КК України за вчинення окремих епізодів кримінальних правопорушень та закрити кримінальне провадження, і у зв`язку із зменшенням об`єму обвинувачення за іншими епізодами кримінальних правопорушень, просить пом`якшити обвинуваченому покарання відповідно до санкцій норм КК України та застосувати положення ст. 75 КК України. 
Суд, перевіривши касаційну скаргу, дійшов висновку про необхідність залишення скарги без руху із наданням захиснику строку для усунення недоліків на таких підставах.
У пункті 4 ч.2 статті 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК) передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із вказівкою на те, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Згідно з положеннями ст. 438 КПК підставами для скасування чи зміни судового рішення судом касаційної інстанції є:
- істотне порушення вимог кримінального процесуального закону;
- неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність;
- невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Однак, як убачається зі змісту скарги, скаржник вищевказаних вимог закону не дотримався.
Суд касаційної інстанції є судом права, а не факту і відповідно до положень ч. 1 ст. 433 КПК перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не наділений повноваженнями досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
У скарзі захисник вказує про невідповідність висновків суду  фактичним обставинам кримінального провадження, що в силу положень статей 433, 438  КПК не відноситься до підстав для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції, та виходить за межі його перегляду. 
Згідно з положеннями ст. 438 КПК однією з підстав для скасування чи зміни судового рішення судом касаційної інстанції, в тому числі є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. 
При вирішенні питання про наявність вказаної положеннями ст. 438 КПК підстави для скасування чи зміни судового рішення суд касаційної інстанції має керуватися ст. 412 КПК.
Відповідно до положень ч.1 ст.412 КПК під істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. 
Як убачається зі скарги, захисник хоча й посилається на порушення вимог ст.419 КПК та не спростування апеляційним судом доводів апеляційної скарги, однак при цьому не зазначив належних обґрунтувань про те, які саме доводи не було перевірено апеляційним судом, з огляду на вказану норму КПК, і яким чином зазначене порушення вплинуло або могло вплинути на законність та обґрунтованість судового рішення. 
Наявність вказаних недоліків унеможливлює вирішення питання щодо наявності підстав відкриття касаційного провадження за скаргою захисника ОСОБА_4 .
Згідно з вимогами ч. 3 ст. 427 КПК, якщо особа не бажає брати участі у касаційному розгляді, вона зазначає про це в касаційній скарзі, при цьому захисник не вказав у скарзі про участь чи не бажання брати участь у касаційному розгляді кримінального провадження.
Відповідно до ч.1 ст. 429 КПК суд касаційної інстанції, встановивши, що  касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги та встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
При повторному зверненні до суду захисником має бути підтверджено, що ним не пропущено цього строку.
Колегія суддів роз`яснює, що усунення недоліків зазначеної скарги слід здійснити шляхом внесення нової касаційної скарги з урахуванням вимог цієї ухвали та з дотриманням положень ст. 427 КПК.
Керуючись ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на вирок Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 10 грудня 2019 року та ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 30 листопада 2020 року, залишити без руху.
Встановити строк для усунення недоліків — п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання ухвали протягом установленого строку касаційну скаргу буде повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_6                                 ОСОБА_2                                    ОСОБА_3