Номер провадження: 22-ц/813/1978/21 
Номер справи місцевого суду: 2-332/11
Головуючий у першій інстанції Малиновський О.М.
Доповідач Дрішлюк А. І.
Категорія: 57

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 березня 2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого судді Дрішлюка А.І., суддів Драгомерецького М.М., Громіка Р.Д.,
розглянувши у судовому засіданні у м. Одесі справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 10 липня 2020 року про залишення без задоволення заяви в цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, –

ВСТАНОВИВ:

26 червня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Суворовського районного суду м. Одеси із заявою в якій просить визнати виконавчий лист виданий Суворовським районним судом м. Одеси 24.01.2012 року № 2-332/11 про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 92 963, 63 дол. США та пеню в розмірі 13 475 грн., таким, що не підлягає виконанню. Просить стягнути з ПАТ АБ «Укргазбанк» на користь ОСОБА_1 безпідставно одержані грошові кошти за виконавчим документом у розмірі 228 418, 05 грн.
10 липня 2020 року ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси (головуючий-суддя Малиновський О.М.) заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню залишено без задоволення (а.с. 30-31).
22 липня 2020 року канцелярією Одеського апеляційного суду зареєстровано апеляційну скаргу на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 10 липня 2020 року. Апелянт пояснює, що підставою для примусового виконання судових рішень є виконавчі листи. Суд визнає виконавчий лист документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. На думку апелянта, суд першої інстанції не врахував, що ЦПК України не встановлено вичерпний перелік підстав для визнання виконавчого документу, що не підлягає виконанню. Крім того, процесуальні питання з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів, внормовані Розділом VI ЦПК України. Отже, єдиним можливим способом захисту свого порушеного права ОСОБА_1 є звернення до суду з заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі відшкодувати вартість того, що одержано за цінами, які існують на момент відшкодування. Апелянт просить скасувати ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 10 липня 2020 року. Визнати виконавчий лист від 24 січня 2012 року по справі № 2-332/11 про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укргазбанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 92 963, 63 доларів США та пеню в розмірі 13 475, 72 гривень таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення заборгованості з ОСОБА_1 з часу його видачі судом стягувачу. Стягнути з ПАТ «Укргазбанк» на користь ОСОБА_1 безпідставно одержані грошові кошти за виконавчим документом в розмірі 228418, 05 грн.
З врахуванням недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 15, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило збільшення строку розгляду справи по незалежним від суду причинам.
Апеляційний судом було відхилено клопотання ОСОБА_3 про відкладення слухання справи, оскільки саме по собі оголошення карантину не зупиняє роботи судів, а учасники провадження не позбавлені можливості взяти участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції поза межами приміщенням суду відповідно до частини 4 статті 212 Цивільного процесуального кодексу України. При цьому клопотанні про відкладення розгляду справи, поданому 17 лютого 2020 року представником ОСОБА_4 , не зазначено причин, які безпосередньо перешкоджають взяти участь у судовому засіданні. Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали цивільної справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.
Предметом розгляду даної справи є визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.
Приймаючи рішення у справі суд першої інстанції виходив з того, що наявність рішення суду, яким був визнаний недійсним договір поруки не може застосовуватися до правовідносин, у яких обов`язок поручителя щодо виконання зобов`язання за основним договором виник з рішення суду, а не лише з договору поруки.
Апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції та звертає увагу на наступне.
З матеріалів справи вбачається, що рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 27 січня 2011 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк», в особі другої Одеської філії (далі - ПАТ АБ «Укргазбанк»), до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором кредиту було задоволено. Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 9 296, 63 доларів США та пеню у розмірі 13 475, 72 грн. В рахунок погашення зазначеної вище заборгованості за кредитним договором звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_3 , вирішено питання про розподілення між сторонами судових витрат.
На підставі рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 27.01.2011р., яке набрало законної сили, був виданий виконавчий лист №2-332/11 про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 92 963,63 дол. США та пеню в розмірі 13 475,72грн., який був пред`явлений до державної виконавчої служби для примусового виконання.
Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 11 квітня 2014 року, залишеного без змін рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 06.06.2017 року, договір поруки, укладений 27.06.2008 року між ОСОБА_1 та ВАТ АБ «Укргазбанк» в якості забезпечення виконання зобов`язання по кредитному договору № 100 від 27.06.2008 року, визнано недійсним.
Відповідно до ч.1 статті 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.
Як регламентує ч. 2, 3 ст. 432 ЦПК України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання.
Наслідком визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відповідно до пункту 5 частини першої статті 39 Закону України від 2 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII) є закінчення виконавчого провадження.
За правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 16.01.2018 року в справі № 755/15479/14-ц, підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання); процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання, у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.
Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того з положень п.5 ч.1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження», відповідно до якої виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ та дійшов висновку, що передбачених Законом № 1404-VIII обставин для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.
Втім, судом першої інстанції було залишено поза увагою положення другої частини цитованого ним п. 5 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження», якою передбачено можливість закінчення виконавчого провадженняу разі визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.
У свою чергу положення ст. 432 ЦПК України не містять вичерпного переліку підстав для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.
Виходячи з цільового, логічного та системного тлумачення наведених вище норм права, апеляційний суд дійшов висновку, що недійсність зобов`язання, зокрема, встановлена у судовому порядку, є достатньою матеріально-правовою підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.
Щодо посилання суду першої інстанції на неможливість після ухвалення рішення переоцінювати докази апеляційний суд звертає увагу, що відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної у постанові №910/9026/13 від 12.10.2018 року, в межах розгляду заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, встановлюється лише наявність чи відсутність чіткого та однозначного факту припинення обов`язку боржника добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. При цьому, перегляд самого судового рішення, самого спору по суті, встановлених судовим рішенням фактичних обставин справи, дослідження доказів, що свідчать про можливу зміну цих обставин, з прийняттям відповідних висновків не здійснюється.
Тож з вищенаведених підстав, апеляційний суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог ОСОБА_1 у частині визнання виконавчого листа від 24.01.2012 року по справі №2-332/11 про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 92963,63 доларів США та пені в розмірі 13475,72 гривень таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення заборгованості з ОСОБА_1 з часу його видачі судом стягувачу.
Щодо вимог заявника про стягнення з Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» (ЄДРПОУ 23697280; 03087, м. Київ, вул. Єреванська, буд.1) на користь ОСОБА_1 безпідставно одержаних грошових коштів за виконавчим документом в розмірі 228418,05 (двісті двадцять вісім тисяч чотириста вісімнадцять грн. 05 копійок) грн., апеляційний суд, відмовляючи у їх задоволенні, роз`яснює наступне.
Як вбачається з акту проведення електронних торгів від 03.03.2017 року ВП №42774339, відповідно до ст. 61 ЗУ «Про виконавче провадження» реалізовано арештоване майна, на яке звернено стягнення, а саме: нежила будівля торговий павільйон, загальною площею 47,7 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 23.06.2010 року Рюміною О.О., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, реєстровий №1455 (орган реєстрації – КП «ОМБТІ та РОН», дата реєстрації 06.09.2010, реєстровий номер об`єкта нерухомого майна – 10578925, номер запису 3786 в книзі: 98неж-167). (а.с.14). Таким чином до виникнення спірних правовідносин (в частині примусового виконання судового рішення) апелянту належало нерухоме майно, а не грошові кошти. 
З протоколу проведення електронних торгів №231451 від 27.01.2017 року, наявного у матеріалах справи, 27.01.2017 року відбулися електронні торги ДП «Сетам» на яких була продана нежитлова споруда – торговий павільйон, загальною площею 47,7 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.11-12), проведені при примусовому виконанні виконавчого документа №2-332/11, виданого 24.01.2014 року, грошові кошти у сумі 264 569,30 грн, отримані від реалізації наведеного нерухомого майна, надійшли 09.02.2017 року на рахунок обліку депозитних сум.
Дійсно, відповідно до ч.1 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом, втім оскільки примусове виконання заочного рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 27 січня 2011 року відбулось шляхом реалізації майна, на яке звернено стягнення у порядку передбаченому ст. 61 ЗУ «Про виконавче провадження», апеляційний суд роз`яснює заявнику (апелянту), що ефективним шляхом захисту його порушеного права буде звернення до суду із відповідним позовом про визнання недійсним правочину, а саме про визнання недійсним недійсними прилюдних торгів, відповідно до протоколу електронних торгів №231451 від 27.01.2017 року та повернення таким чином свого майна у власність. 
Відповідно до п.3 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.
Таким чином, враховуючи встановлені обставини справи, положення діючого національного законодавства, оскільки доводи апеляційної скарги знайшли своє часткове підтвердження, а судом першої інстанції не в повній мірі були встановлені, досліджені та оцінені обставини справи, апеляційний суд на підставі ст. 376 ЦПК України задовольняє апеляційну скаргу частково, оскаржувану ухвалу суду першої інстанції скасовує та ухвалює нове судове рішення про часткове задоволення заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. 
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 10 липня 2020 року – скасувати.
Прийняти нове рішення, яким заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню – задовольнити частково. Визнати виконавчий лист від 24.01.2012 року по справі №2-332/11 про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 92963,63 доларів США та пені в розмірі 13475,72 гривень таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення заборгованості з ОСОБА_1 з часу його видачі судом стягувачу.
Вимоги заяви ОСОБА_1 про стягнення з Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» (ЄДРПОУ 23697280; 03087, м. Київ, вул. Єреванська, буд.1) на користь ОСОБА_1 безпідставно одержаних грошових коштів за виконавчим документом в розмірі 228418,05 (двісті двадцять вісім тисяч чотириста вісімнадцять грн. 05 копійок) грн. – залишити без задоволення.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня постановлення та подальшому оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду                                 А.І. Дрішлюк

                                                               Р.Д. Громік

                                                                       М.М. Драгомерецький

01.03.2021 року                                                                 м. Одеса