Кропивницький апеляційний суд 

Справа № 33/4809/106/21               Головуючий у суді І інстанції: Нерода Л.М.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП         Доповідач в суді ІІ - інстанції: Бондарчук Р.А,. 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.03.2021 року. Суддя судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду                                                         Бондарчук Р.А., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькийапеляційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26 жовтня 2020 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якийне працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26 жовтня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.

Згідно постанови суду ОСОБА_1 13 червня 2020 року об 11 годині 31 хвилин на автодорозі Знам`янка –Луганськ-Ізварено 34 км+500 м ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння керував транспортним засобом «УАЗ 110407» державний номерний знак НОМЕР_1 , чим порушив вимоги п. 2.9 А Правил дорожнього руху України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову районного суду та постановити нову, якою закрити провадження. 
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції в порушення ст. 38 КУпАП наклав стягнення поза межами вказаної статті. 
На думку апелянта провадження у справі після 13.09.2020 не могло бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю. 
Разом з тим  ОСОБА_1 просить поновити йому строк на апеляційне оскарження, мотивуючи це тим, що копію оскаржуваного судового рішення він отримав лише 05.02.2021

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи, викладені в апеляції, вважаю, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з таких підстав.
Оскільки  ОСОБА_1 в суді першої інстанції участі не приймав та в матеріалах справи має відомості про ознайомлення зі справою лише 10.02.2021, вважає за необхідне поновити йому строк на апеляційне оскарження. 
Відповідальність за ч. 1ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. 
Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015  № 1452/735 (далі - Інструкція №1452/735).
Відповідно до ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. 
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції,в інших закладах забороняється.
Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. 
Згідно з вимогами п.п 6, 7 Розділу 1 Інструкції 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться:
поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі – спеціальні технічні засоби);
лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Пунктом 6 Розділу 2 Інструкції № 1452/735 встановлено, що огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Із аналізу наведених доказів та норм законодавства слід зробити висновок, що водій транспортного засобу має право відмовитись від проходження огляду на стан сп`яніння, про що складається відповідний протокол про адміністративне правопорушення. При цьому, у разі відмови водія на місці зупинки така відмова особи повинна бути прийнята працівниками поліції виключно у присутності двох свідків (ч. 2 ст. 266 КУпАП, п.6 Розділу 1 Інструкції № 1452/735), у разі відмови водія в медичному закладі цей факт засвідчується лише за участі працівника медичного закладу, що в даному випадку і було виконано працівниками поліції.
Відмова водія транспортного засобу від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння є порушенням вимог п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому, винність ОСОБА_1 у вчиненні в правопорушення підтверджується доказами, які суд дослідив під час розгляду адміністративної справи, а саме:
- протоколом про адміністративне правопорушення серія ДПР18 №333867 13 червня 2020 року, яким підтверджується, що саме 13 червня 2020 року об 11 годині 31 хвилин на автодорозі Знам`янка – Луганськ-Ізварено 34 км+500 м, мало місце правопорушення, яке ставиться в вину ОСОБА_1 (а.с. 1);
- чеком з приладу алкотестеру «Драгер» 6821 відповідно до якого, в результаті тесту  ОСОБА_1 за допомогою вказаного приладу, прилад показав 3,17 промілле алкоголю (а.с.3);
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого огляд  ОСОБА_1 проводився за допомогою приладу «Драгер» 6810 результат тесту показав 3,17 промілле, та  ОСОБА_1   погодився з цим результатом(а.с.4);
- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 згідно з якими в їхній присутності водій ОСОБА_1 продув алкотестер, в результаті чого прилад показав результат сп`яніння в 3.17 проміле (а.с.5-6);
- відеозаписом події, на якому зафіксовано проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_4 в присутності двох свідків, за допомогою приладу «Драгер» 6820 результат тесту показав 1,15 промілле. На пропозицію пройти огляд в медичному закладі - відмовився. 

Оцінюючи досліджені під час розгляду справи докази, апеляційний суд погоджується з висновком судді районного суду про те, що дії працівника поліції є правомірними і відповідають вимогам ст. 266 КУпАП та Інструкції № 1452/735 та постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а протокол про адміністративне правопорушення щодо наявності в діях ОСОБА_4 порушень вимог 2.9 ПДР України складений відповідно до вимог чинного законодавства.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Таким чином,  ОСОБА_1  13.06.2020  реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Разом із тим, відповідно до ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше, як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті. 
Як вбачається з матеріалів справи  ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення 13.06.2020, а постановою районного суду 26.10.2020 притягнутий до адміністративної відповідальності з накладенням стягнення. 
Враховуючи те, що суддя районного суду упродовж чотирьох місяців слухав справу, на момент ухвалення судового рішення сплинув строк передбачений ст.38 КУпАП притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності апеляційний суд вважає, що провадження по справі підлягає закриттю на підставі п.7ч.1 ст.247 КУпАП.
Статтею 280 КУпАП встановлено обов`язок суду з`ясовувати при розгляді справи про адміністративне правопорушення, поміж іншого, і чи винна дана особа в його вчиненні. 
При цьому, будь-яких норм щодо відсутності у суду повноважень на встановлення обставин щодо вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі винесення постанови про закриття провадження за п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП вказаний Кодекс не містить.
Водночас, зі змісту ч. 1 ст. 38 КУпАП вбачається, що закриття провадження на зазначеній підставі можливе за одночасної наявності таких умов: вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення; сплив встановленого законом строку.
Тобто, для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав закінчення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, можливо лише за умови встановлення факту вчинення особою протиправної дії чи бездіяльності, що підпадають під визначені законом ознаки адміністративного правопорушення.
У разі недоведеності наявності складу адміністративного правопорушення та не підтвердження його належними та допустимими доказами, виключається можливість закрити провадження у адміністративній справі саме за п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
У цьому разі законодавець передбачив іншу підставу для закриття провадження у справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП).
Отже, під час закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, необхідно встановити наявність або відсутність вини особи відносно якої складені протоколи про адміністративні правопорушення.

Таким чином, апеляційна скарга  ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, скасувавши рішення районного суду, визнавши  ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, а провадження у справі, на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП необхідно закрити, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ч.2 ст. 38 КУпАП.
Керуючись ст. 294 КУпАП України, -
П О С Т А Н О В И В: 

       Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26 жовтня 2020 року. 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26 жовтня 2020 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП – скасувати. 
Визнати винним ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а провадження по справі закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького
апеляційного суду                                      Р.А. Бондарчук