ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2021 р.	Справа № 520/5662/19	

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Калиновського В.А.,
Суддів: Кононенко З.О. ,  Мінаєвої О.М. ,
за участю секретаря судового засідання Ковальчук А.С
          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 26.11.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Зоркіна Ю.В., м. Харків,  по справі № 520/5662/19
          за позовом          ОСОБА_1  
          до         Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області ,         Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків)                 
          про зміну (встановлення) порядку виконання рішення суду від 03.07.2019 у справі 520/5662/19,

ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Ізюмського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просив суд:
- визнати протиправним та скасувати Рішення від 30 травня 2019 року № 62 Ізюмського об`єднаного управління ПФУ Харківської ї області "Про відмову в перерахунку пенсії згідно Рішення Другого сенату Конституційного Суду України від 25.04.2019 р. №1- рп (ІІ)2019";
- зобов`язати Ізюмське об`єднане управління ПФУ Харківської області провести з 25.04.2019 року перерахунок та виплату державної пенсії по інвалідності, що настала внаслідок захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до частини 3 статті 59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та Рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2019 року № 1-р(11)/2019, справа №3-14/2019(402/19, 1737/19).
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 03.07.2019 позовні вимоги задоволено.
Визнано протиправним та скасовано рішення від 30 травня 2019 року № 62 Ізюмського об`єднаного управління ПФУ Харківської області "Про відмову в перерахунку пенсії відносно ОСОБА_1 ".
Зобов`язано Ізюмське об`єднане управління ПФУ Харківської області провести з 25.04.2019 ОСОБА_1 перерахунок та виплату державної пенсії по інвалідності, що настала внаслідок захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до частини 3 статті 59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та рішення Конституційного Суду України від 25.04.2019 року № 1-р(11)/2019.
16.11.2020 позивачем подано заяву в порядку ст. 378 КАС України, відповідно до якої він просить суд постановити рішення про зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення від 03.07.2019 у справі 520/5662/19 щодо зобов`язання органу ПФУ в Харківській області провести з 25.04.2019 перерахунок та виплату державної пенсії по інвалідності, що настала внаслідок захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до частини 3 статті 59 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та Рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2019 року № 1-р(11)/2019, справа №3-14/2019(402/19, 1737/19) в частині стягнення нарахованої, але не виплаченої суми заборгованості пенсії в розмірі 7255.93 грн за період з 25.04.2019 по 30.06.2019 за матеріалами виконавчого провадження.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 26.11.2020р. відмовлено у задоволенні заяви  про зміну способу виконання рішення у справі.
Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи та порушення норм процесуального права, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та змінити спосіб виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.07.2019р.
Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не прибули, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.
Відповідно до  ч.2 ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених  про дату, час і місце  розгляду справи, не перешкоджає  розгляду  справи.
Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні згідно приписів ст. 229 КАС України.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, ухвалу суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, відповідно до ст. 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.
Порядок виконання рішення - це визначена законодавством послідовність і зміст виконавчих дій державним виконавцем, а також права і обов`язки суб`єктів виконавчого провадження під час їх вчинення.
При вирішенні питання про зміну способу виконання суд повинен з`ясовувати обставини, що свідчать про неможливість виконання рішення.
Таким чином, зміна способу і порядку виконання судового рішення здійснюються в разі неможливості виконати судове рішення з підстав невизначеності послідовності та змісту виконавчих дій.
При цьому, зміна на підставі ст. 378 КАС України способу чи порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом при ухваленні рішення способу відновлення порушеного права.
Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що встановлення або зміна способу або порядку виконання судового рішення може мати місце виключно за умови існування обставин, які істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Так, підставою для зміни способу або порядку виконання судового рішення, є обґрунтовані обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим адміністративним судом способом.
Обґрунтованими є виключні обставини, які є об`єктивно непереборними, тобто такими, що ускладнюють або унеможливлюють виконання рішення суду у раніше встановлений судом спосіб. Наявність таких обставин має бути підтверджено належними та допустимими доказами.
При цьому, під зміною способу чи порядку виконання судового рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленим судом.
В обгрунтування заяви, поданої в порядку ст. 378 КАС України, ОСОБА_1 , з посиланням на листи відповідача, вказує на те, що є наявними обставини, що ускладнюють та унеможливлюють виконання рішення суду та є підставою для зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішеня щодо зобов`язання управління ПФУ здійснити перерахунок та виплату пенсії в частині стягнення нарахованої але не виплаченої суми заборгованості в розмірі 19955,34 грн. за період з 25.04.2019 по 30.06.2019 за матеріалами виконавчого провадження.  
Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовна вимога про стягнення коштів у справі не заявлялась, а тому не розглядалась та не вирішувалась судом при ухваленні рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.07.2019. Заміна способу захисту права особи у формі зобов`язання вчинити певні дії на спосіб захисту права особи у формі стягнення коштів означає зміну предмету позову, що є неможливим після завершення розгляду справи по суті.
Крім того, Закон України «Про виконавче провадження» надає державному виконавцю повноваження щодо примусового виконання судового рішення.
Колегія суддів зазначає, що як вбачається листа Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.07.2019 позивачу здійснено відповідний перерахунок пенсії. Доплата за судовим рішення провадитиметься в межах затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат.
Таким чином, відповідачем рішення суду не виконано через відсутність відповідних бюджетних надходжень і відповідач не відмовляється від його виконання.
Однак, такі обставини не вказують на неможливість виконання судового рішення у цій справі саме через спосіб захисту, застосований судом при його ухваленні,  та не надають достатніх правових підстав для застосування процесуального інституту встановлення порядку і способу виконання судового рішення, регламентованого статтею 378 КАС України.
З огляду на вищевикладене, проаналізувавши встановлені обставини справи у сукупності, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення заяви про встановлення способу і порядку виконання рішення суду у цій справі.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA vs UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Суд враховує й те, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Враховуючи викладене суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду першої інстанції..
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 26.11.2020 року по справі                     № 520/5662/19  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		В.А. Калиновський	
Судді	   	З.О. Кононенко    О.М. Мінаєва   	
Повний текст постанови складено  04.03.2021 року