УХВАЛА

20 січня 2021 року 
м. Київ
справа № 360/3694/20
адміністративне провадження № К/9901/2156/21  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Уханенка С.А.
суддів - Кашпур О.В., Радишевської О.Р.
перевірив касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року у справі за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу,
В С Т А Н О В И В:
У жовтні 2020 року Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області (далі - ГУ ПФУ в Луганській області) звернулося до суду з адміністративним позовом до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (далі - ВПВР УЗПВР у Луганській області), в якому просило: визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця ВПВР УЗПВР у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 24 вересня 2020 року про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн у виконавчому провадженні ВП №61020770.
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду міста Києва від 04 листопада 2020 року позов задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову державного виконавця ВПВР УЗПВР у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 24 вересня 2020 року про накладення на ГУ ПФУ в Луганській області штрафу у розмірі 5100,00   грн у виконавчому провадженні ВП №61020770.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року скасовано рішення суду першої інстанції та у позові відмовлено.
16 січня 2020 року ГУ ПФУ в Луганській області звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року. Заявник, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанцій норм матеріального права і порушення ним норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції. 
Предметом спору у цій справі є правомірність постанови державного виконавця про накладення штрафу.
Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Відповідно до частини третьої статті 333 КАС України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), а також судових рішень у справах, визначених статтями 280, 281, 287, 288 цього Кодексу, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
Статтею 287 КАС України передбачено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.
За такого правового врегулювання та обставин справи, оскарження судового рішення в касаційному порядку можливе лише у випадку, якщо розгляд такої скарги може мати значення для формування єдиної правозастосовної практики.
Верховний Суд відхиляє доводи заявника про застосування судом норми права без урахування висновків Верховного Суду за 2015 - 2018 роки, оскільки вирішуючи такі спори, суди надають правову оцінку в залежності від обставин, встановлених у кожному конкретному випадку. Крім того, зміст оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції, свідчить про те, що скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у позові, судом апеляційної інстанції  застосовано саме висновки Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постанові від 14 травня 2020 року (справа №   522/3268/17). Інші аргументи скарги зводяться до переоцінки доказів та неповного з`ясування обставин справи судом апеляційної інстанції, що виключає можливість перегляду судового рішення з цих підстав судом касаційної інстанції, повноваження якого визначені статтею 341 КАС України.
Отже, перевіряючи матеріали касаційної скарги, Верховним Судом встановлено, що зміст ухвалених у цій справі судових рішень та доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що рішення суду касаційної інстанції за наслідком розгляду касаційної скарги матиме значення для формування єдиної правозастосовчої практики у такій категорії адміністративних справ. Тому підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.
За таких обставин, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.
Керуючись статтею 248, частиною третьою статті 333 КАС України, Суд
У Х В А Л И В :
1.   У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року у справі за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу відмовити.
2. Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач:                                                                                 С.А. Уханенко
Судді:                                                                                                    О.В. Кашпур
                                                                                                    О.Р. Радишевська