ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/29633/20                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Гарник К.Ю.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  24 березня 2021 року                                                                                         м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді-доповідача                    Глущенко Я.Б., 
суддів                                                            Пилипенко О.Є., Черпіцької Л.Т.,
секретаря                                                  Ткаченка В.В.,
розглянувши у порядку письмового провадження справу за позовом Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОППОЗИТ» про стягнення суми штрафних санкцій та пені, за апеляційною скаргою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 грудня 2020 року, -

В С Т А Н О В И В:
25 листопада 2020 року Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - позивач, НКРЕКП) звернулась у суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОППОЗИТ» про стягнення суми штрафних санкцій та пені. 
Ухвалою Окружного адміністративного суду від 30 листопада 2020 року позов залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків такого.
Ухвалою суду від 18 грудня 2020 року позов повернуто позивачу на підставі пункта 9 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України. 
Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, недоведеність обставин, які мають значення для справи, які суд визнав встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що подання позову з пропуском строку обумовлено запровадженням на території України карантина. Суд за даних обставин мав поновити процесуальний строк. Наголошує, що наказами НКРЕКП, доданими до позову та заяви про поновлення строку для звернення до суду, підтверджується переведення регулятора на обмежений та/або віддалений режим роботи, що виключає проведення повноцінної діяльності. 
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач наголошує, що підстави для стягнення штрафних санкцій відсутні, у зв`язку зі зверненням товариства до суду з позовом про скасування рішення про накладення таких. 
Апеляційний розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження на підставі частини 2 статті 312 Кодексу адміністративного судочинства України.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін, з таких підстав.
Судом установлено, що 25 листопада 2020 року НКРЕКП звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом про стягнення з ТОВ «ОППОЗИТ» штрафних санкцій та пені у сумі 170000,00 грн., у зв`язку з невиконанням відповідачем положень Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», якими його зобов`язано протягом 30 днів з дати отримання постанови про накладення штрафа здійснити його оплату.
Проте, строк звернення до суду з даним позовом закінчився 17 листопада 2020 року.
На обґрунтування заяви про поновлення строку звернення до суду позивач зазначає, що з 12 березня 2020 року постановою Кабінету Міністрів України запроваджено карантин з метою запобігання поширенню короновірусної хвороби (COVID-19). На момент звернення із позовом до суду місто Київ віднесено до помаранчевої зони. До того ж, у звязку з підтвердженням захворювання працівників позивача на COVID-19, такі особи перебувають на самоізоляції.
За результатом розгляду зазначеної заяви, місцевий суд дійшов висновку про неповажність причин пропуску позивачем строку звернення до суду, внаслідок чого ухвалою від 30 листопада 2020 року залишив позов без руху та надав НКРЕКП строк для усунення недоліків протягом 10 днів з дати отримання копії ухвали, шляхом подання заяви із зазначенням інших підстав для поновлення строку.
15 грудня 2020 року позивачем подано заяву про поновлення строку для звернення до суду.
На обґрунтування такої заяви позивач зазначає, що згідно статті 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» заборонено, зокрема, роботу органів державної влади, яка передбачає приймання відвідувачів.
Наказом позивача від 17 березня 2019 року рекомендовано керівникам структурних підрозділів у період карантина, до внесення змін до Правил внутрішнього службового розпорядка, дозволити у разі потреби та за ініціативною державного службовця і згодою його безпосереднього керівника та керівника самостійного структурного підрозділу (за наявності) виконувати завдання за посадою за межами адміністративної будівлі НКРЕКП. У зв`язку з наведеним позивач перейшов до обмеженого та/або віддаленого режиму роботи працівників, що виключає можливість проведення повноцінної діяльності, а відповідно й забезпечення виконання функціональних обов`язків працівників, в тому числі доступ представників НКРЕКП до комп`ютерного обладнання підприємства для забезпечення підготовки, роздруківки та надсилання відповідних документів поштою.
Зауважує, що відповідно до пункта 3 розділа VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України, внесеного Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічний гарантій з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30 березня 2020 року № 540-ІХ під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені, зокрема, статтями 169, 295 Кодексу адміністративного судочинства України продовжуються на строк дії такого карантина. Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк дії карантина, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).
За результатоми вивчення заяви позивача, місцевий суд дійшов висновку, що матеріалами справи не підтверджено, а представником позивача не доведено обставин, які є об`єктивно непереборними та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду.
Наведене стало підставою для постановлення 18 грудня 2020 року ухвали про повернення позовної заяви.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.
Відповідно до частини 1 та 2 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, яка регулює наслідки пропущення строків звернення до суду, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Поважними визнаються причини, якщо вони пов`язані з дійсно непереборними та об`єктивними перешкодами, істотними труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений процесуальним законом строк подання апеляційної скарги.
Матеріали справи свідчать, що позовна заява НКРЕКП залишена судом без руху через визнання неповажними причини пропуску строку звернення з такою. Позивачу було запропоновано вказати інші підстави для поновлення строку. Проте, вимоги суду позивачем виконані не були.
Зокрема, позивачем у заяві про поновлення пропущеного строку наведені ті самі підстави, що і у аналогічній заяві, яка була додана до позовної заяви та які вже були визнані судом неповажними. Також позивачем не додано жодних доказів на підтвердження викладених у заяві доводів, а саме, що працівники, які уповноважені на підготовку та подання позову, перебувають на дистанційній роботі і таке перебування погоджено керівництвом, що такі особи не мають доступа до приміщень позивача, де знаходяться документи, необхідні для підготовки та подання позовної заяви.
Також колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що наданими позивачем наказами про запобігання поширенню коронавірусу, якими запроваджено виконання працівниками позивача своєї роботи дистанційно, не виключається виконання обов`язків такими особами на робочих місцях.
Окрім того, запроваджуючи дистанційну роботу, позивач має організувати її таким чином, щоб забезпечити дотримання законодавчих вимог щодо строків вчинення процесуальних дій у публічних відносинах.
Посилання позивача на зміни до Кодексу адміністративного судочинства України стосовно продовження процесуальних строків на строк дії карантина колегія суддів до уваги не бере, адже на строк звернення за судовим захистом такі зміни до законодавства не розповсюджуються.
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що позивачем не надано доказів на підтвердження існування поважних причин, яі зумовили несвоєчасне звернення до суду.  
Відповідно до пункта 1 частини 1 статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України  за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Приписи  статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України  визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ураховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції судове рішення ухвалено з дотриманням норм процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків судового рішення, а тому підстави для його скасування відсутні.
Керуючись статтями 33, 34, 243, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, залишити без задоволення.
Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 грудня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної      скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя                                                            Я.Б. Глущенко

Судді                                                                                 О.Є. Пилипенко

                                                                                          Л.Т. Черпіцька