Ухвала

12 січня 2020 р.
м. Київ
Справа № 127/28466/19
Провадження № 51-77 ск 21
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 , де скаржниками також указані ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 03 листопада 2020 року про повернення апеляційної скарги, 
встановив:
У касаційній скарзі ставиться питання про перегляд зазначеного судового рішення у касаційному порядку.
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що її необхідно залишити без руху, встановивши строк для усунення недоліків.
Статтею ст. 425 КПК України встановлено вичерпний перелік осіб, які мають право подати касаційну скаргу. 
Зокрема, касаційну скаргу мають право подати: 1) засуджений, його законний представник чи захисник - у частині, що стосується інтересів засудженого;                                   2) виправданий, його законний представник чи захисник - у частині мотивів і підстав виправдання; 3) підозрюваний, обвинувачений, його законний представник чи захисник; 4) законний представник, захисник неповнолітнього чи сам неповнолітній, щодо якого вирішувалося питання про застосування примусових заходів виховного характеру, - в частині, що стосується інтересів неповнолітнього; 5) законний представник чи захисник особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного характеру; 6) прокурор; 7) потерпілий або його законний представник чи представник - у частині, що стосується інтересів потерпілого, але в межах вимог, заявлених ними в суді першої інстанції; 8) цивільний позивач, його представник або законний представник - у частині, що стосується вирішення цивільного позову;                        9) цивільний відповідач або його представник - у частині, що стосується вирішення цивільного позову; 10) представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, - у частині, що стосується інтересів юридичної особи.
Однак, у касаційній скарзі не зазначено процесуального статусу особи, яка її підписала, а також осіб, які в ній визначені як інші скаржники, у зв`язку з чим неможливо перевірити, чи є вони особами, які мають право подати касаційну скаргу. 
Також відповідно до ч. 4 ст. 427 КПК України касаційна скарга підписується особою, яка її подає. Однак касаційна скарга не підписана ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , хоча вони зазначені у касаційній скарзі як окремі скаржники. 
До скарги додані документи, які вказують, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є неповнолітніми, однак не вказується, на якій підставі вони визначені окремими скаржниками, який їх процесуальний статус у кримінальному провадженні, на підставі якої норми КПК України ОСОБА_4 може представляти їх інтереси у кримінальному процесі. 
Крім того, згідно зі ст. 427 КПК України касаційна скарга, крім іншого, повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення та вимоги особи, що подає скаргу. Вказаних приписів кримінального процесуального закону належним чином не виконано.
Згідно з ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України); 2)  неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України); 3) невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).
Отже, посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК України, які мають співвідноситися зі змістом оскаржуваного рішення та підставами його ухвалення.
Всупереч викладеному у касаційній скарзі міститься посилання на порушення судом апеляційної інстанції вимог п. 10 ч. 1 ст. 393 КПК України щодо права на апеляційне оскарження ухвали місцевого суду й інших осіб, які прямо не зазначені у ч. 1 ст. 393 КПК України, однак не вказується на конкретну норму Кримінального процесуального кодексу України, на підставі якої в контексті п. 10 ч. 1 ст. 393 КПК України у скаржника (скаржників) виникає право оскарження ухвали місцевого суду. 
Також у касаційній скарзі не зазначено, яким чином оскаржуване судове рішення апеляційного суду стосується інтересів особи чи осіб, які подають скаргу.
Враховуючи, що касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК України, колегія суддів вважає необхідним на підставі ч. 1 ст. 429 КПК України залишити скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків. 
Протягом визначеного строку особа, яка подала скаргу, має право звернутись до суду касаційної інстанції з уточненою касаційною скаргою на усунення зазначених в ухвалі недоліків.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений законом строк.
Керуючись ст. 429 КПК України, Суд
постановив:
Касаційну скаргу ОСОБА_4 , де скаржниками також указані ОСОБА_5 та                     ОСОБА_6 , на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 03 листопада 2020 року про повернення апеляційної скарги залишити без руху.
Надати ОСОБА_4 строк для усунення недоліків скарги протягом 15 днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання ухвали протягом установленого строку, скарга буде повернута особі, яка її подала. 
Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді
 
ОСОБА_1                                   ОСОБА_2                                  ОСОБА_3