Дата документу 27.01.2021 Справа № 325/409/20

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 
Єдиний унікальний № 325/409/20                 Головуючий у 1-й інстанції: Васильцова Г.А.
Провадження №22-ц/807/310/21                 Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.

ПОСТАНОВА
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
27 січня 2021 року м. Запоріжжя
Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого,судді-доповідача  суддів:    за участю секретаря   	Подліянової Г.С., Гончар М.С., Маловічко С.В., Путій Д.В.,  	

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 , адвоката Ковальова Дмитра Валерійовича на рішення Приазовського районного суду Запорізької області від 13 жовтня 2020 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до Приазовської селищної ради про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В:

В березні 2020 року  ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приазовської селищної ради про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Свої позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що Наказом №123-к з 14 червня 2005 року його було призначено на посаду директора Приазовської різнопрофільної спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 1 «Азимут». 
Згідно рішення Приазовської районної ради №4 від 30 березня 2017 року та наказу ВОМС №291 від 11 липня 2017 року, у трудовій книжці ОСОБА_1 11 липня 2017 року було зроблено запис № 33 про реорганізацію Приазовської різнопрофільної спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів «Азимут» Приазовської районної ради Запорізької області в опорний навчальний заклад Приазовська спеціалізована школа І-ІІІ ступенів «Азимут» Приазовської районної ради Запорізької області.
На підставі вказаного запису в трудовій книжці, ОСОБА_1 стверджує, що починаючи з 11 липня 2017 року є директором Опорно навчального закладу Приазовська СШ І-ІІІ ступенів «Азимут». 

З 29 січня 2018 року вказаний заклад перейшов до сфери управління Приазовської селищної ради. 

Разом з тим, наказом Відділу освіти, молоді та спорту Приазовської районної державної адміністрації № 104-к від 23 серпня 2017 року ОСОБА_1 був звільнений з посади у зв`язку з відмовою продовження роботи внаслідок зміни істотних умов праці, згідно з п.6 ст. 36 КЗпП України, про що було зроблено запис №34 від 28 серпня 2017 року в трудовій книжці.

Рішенням Приазовського районного суду Запорізької області від 03 листопада 2017 року, яке було залишено без змін Постановою апеляційного суду Запорізької області від 06 березня 2018 року та Постановою Верховного Суду від 25 червня 2018 року наказ про звільнення ОСОБА_1 був скасований як незаконний, і він був поновлений на посаді директора Приазовської РСШ І-ІІІ ступенів № 1 «Азимут», яку на момент звільнення, на його думку, він вже не займав, а насправді він займав посаду директора ОНЗ Приазовська СШ І-ІІІ ступенів «Азимут», стягнуто з Пиазовської районної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 28.08.2017 року по 03.11.2017 рік у розмірі 21706.51 грн 

В ході виконання судового рішення, 13 серпня 2019 року Приазовським районним судом Запорізької області відмовлено в задоволенні заяви позивача про заміну сторони виконавчого провадження, і судом встановлено, що посада, на яку поновлений ОСОБА_1 , не має відношення до посади директора опорного навчального закладу Приазовська СШ І-ІІІ ступенів «Азимут».

У зв`язку з чим, ОСОБА_1 стверджує, що поновлений рішенням суду на посаді, яку на момент звільнення не займав, і юридична особа, в якій позивач поновлений на роботі вже припинена, хоча запис про звільнення позивача у трудовій книжці скасовано. 

Вважає, що з 11 липня 2017 року ОСОБА_1 займає посаду директора опорного навчального закладу Приазовська СШ І-ІІІ ступенів «Азимут», що підтверджується записами в його трудовій книжці про реорганізацію «Приазовської різнопрофільної спеціалізованої шкоди 1-111 ступенів № 1 «Азимут» Приазовської районної ради Запорізької області в опорно навчальний заклад Приазовської спеціалізованої шкоди 1-111 ступенів « Азимут» Приазовської районної ради Запорізької області, і з цієї посади його ніхто не звільняв, але і до роботи його не допускають.

Зазначає, що на посаду директора опорного навчального закладу Приазовська СШ І-ІІІ ступенів «Азимут» ще 11 липня 2017 року призначена інша особа, тобто з вказаного часу і до сьогодні одну й ту ж посаду обіймають дві особи. Однак, з 29 січня 2018 року він не допущений до фактичного виконання посадових обов`язків, а посаду займає інша незаконно призначена на цю посаду особа, саме з вини Приазовської селищної ради, як власника навчального закладу, до повноважень якого віднесене управління цим навчальним закладом.

23 січня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Приазовської селищної ради із заявою про негайний допуск його до роботи та виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу. 05 лютого 2020 року він отримав лист про відмову в задоволенні заяви в частині допуску до виконання посадових обов`язків, інформації про виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу лист не містив взагалі. 12 лютого 2020 року він повторно подав заяву до Приазовської селищної ради, відповіді на нього досі не отримав.

У зв`язку з тим, що Приазовська селищна рада з 29 січня 2018 року є засновником ОНЗ Приазовська СШ І-ІІІ ступенів «Азимут», а тому несе відповідальність за дотримання його трудових прав. Крім того, середній заробіток ним отримний по 04 грудня 2019 року включно згідно судовому рішенню Приазовського районного суду Запорізької області від 04 грудня 2019 року у справі № 325/2131/19 за позовом ОСОБА_1 до Приазовської районної державної адміністрації Запорізької області про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. 

Із урахуванням зазначеного, ОСОБА_1 , просив суд: 

Стягнути з Приазовської селищної ради на користь  ОСОБА_1  середній заробіток за час вимушеного прогулу з 05 грудня 2019 року по день ухвалення судового рішення.

Рішенням Приазовського районного суду Запорізької області від 13 жовтня 2020 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до Приазовської селищної ради про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 , адвокат Ковальов Дмитро Валерійовичподав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просив скасувати рішення Приазовського районного суду Запорізької області від 13 жовтня 2020 рокута ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення не взяв до уваги, що рішенням Приазовського районного суду Запорізької області за результатами розгляду справи № 325/1442/17 задоволено його позов до Приазовської районної державної адміністрації та скасовано наказ № 104-к від 23 серпня 2017 року про звільнення ОСОБА_1 з посади директора Приазовської РСШ 1-111 ступенів «Азимут», яку він фактично на момент звільненя не займав, проте його поновлено на цій посаді. В трудовій книжці наказ про звільнення з посади №34, скасований. Однак, на його думку з 11 липня 2017 року позивач займає посаду директора новоствореного опорного начального закладу Приазовська СШ 1-111 ступенів «Азимут», що беззаперечно підтверджено записами №№ 29 та 33 в його трудовій книжці про реорганізацію Приазовської різнопрофільної спеціалізованої школи 1-111 ступенів «Азимут» Приазовської районної ради Запорізької області в опорний навчальний заклад Приазовська спеціалізована школа 1-111 ступенів « Азимут» Приазовської районної ради. З вказаної посади ОСОБА_1 ніто не звільняв, однак до роботи не допускають, а посаду директора опорного навчального закладу займає інша незаконно призначена на цю посаду особа. Отже, саме Приазовською селищною радою, як власника новоствореного навчального закладу порушуються трудові (професійні) права ОСОБА_1 , оскільки він позбавлений можливості працювати, що є підставою для стягнення середнього заробітку за час вимушенного прогулу. 

Відзиву на апеляційну скаргу в порядку ст. 360 ЦПК України до суду не надходило. 

Приазовська селищна рада, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується наявними в матеріалах справи поштовими повідомленнями про вручення рекомендованих поштових відправлень (а.с. 169-170 ) до апеляційного суду не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, будь яких клопотань про відкладення розгляду справи не надала.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином провідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Зважаючи на вказане, колегія у відповідності до положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України ухвалила здійснювати апеляційний розгляд у відсутності Приазовської селищної ради, повідомленою належним чином про дату, час і місце розгляду справи.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно з ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до частини першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення зазначеним вимогам відповідає.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що запис у трудовій книжці за №33 про реорганізацію Приазовської різнопрофільної спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів «Азимут» Приазовської районної ради Запорізької області в Опорний навчальний заклад Приазовська спеціалізована школа І-ІІІ ступенів «Азимут» Приазовської районної ради Запорізької області, не свідчить про те, що ОСОБА_1  автоматично обіймає посаду директора новоствореного Опорного навчального закладу Приазовська спеціалізована школа І-ІІІ ступенів «Азимут» з 11 липня 2017 року. Рішенням Приазовського районного суду Запорізької області від 03 листопада 2017 року, залишеим без змін судами апеляційної та касаційної інстанції, у справі за позовом ОСОБА_1 до Приазовської районної державної адміністрації позов було задоволено частково, зокрема поновлено ОСОБА_1 на посаді директора Приазовської різнопрофільної спеціалізованої школи 1-111 ступенів № 1 «Азимут» і стягнено з Приазовської районної державної адміністрації середній заробіток за час вимушеного прогулу. При цьому суд касаційної інстанції переглядаючи вищезазначене рішення та постану Апеляційного суду Запорізької області від 06 березня 2018 року в Постанові від 25 червня 2018 року зазначив, що ОСОБА_1 підлягає поновленню на попередній роботі відповідно до вимог статті 235 КЗпП України, що спростовує доводи касаційної скарги про поновлення ОСОБА_1 у новоствореному навчальному закладі, оскільки відповідно до порядку призначення на посаду керівників загальноосвітніх навчальних закладів, що є об`єктами спільної власності територіальних громад, сіл та селищ Приазовського району в разі реорганізації навчального закладу, директор призначається за результатами конкорсу на зайняття вакантної посади.Доказів того, що ОСОБА_1 мав намір прийняти участь у конкурсі на зайняття посади директора реаорганізованого навчалього закладу матеріали справи не містять. Рішення конкурсної комісії щодо визначення переможця конкорсу ОСОБА_2 , як і наказ про призначення останньої на посаду директора комунальної установи опорний навчальний заклад Приазовська спеціалізована школа 1-111 ступенів «Азимут», ніким не оспорювалися, є дійсними, відтак зазначена посада не є вакантною, що також виключає можливість переведення ОСОБА_1 на цю посаду. З огляду на зазначене, суд прийшов до висновку, що позивачем не було доведено, що саме відповідач Приазовська селищна рада порушує права позивача та не допускає його до роботи, тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується, оскільки вони відповідають вимогам закону і фактичним обставинам справи.

Судом встановлено, що ОСОБА_1  з 14 червня 2005 року обіймав посаду директора Приазовської різнопрофільної спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 1 «Азимут». (а.с. 10).

30 березня 2017 року Приазовською районною радою прийнято рішення № 4 «Про створення опорного навчального закладу – Приазовська спеціалізована школа І-ІІІ ступенів «Азимут» та його філій», яким вирішено створити опорний навчальний заклад Приазовська спеціалізована школа І-ІІІ ступенів «Азимут» шляхом реорганізації (злиття) інших навчальних закладів, в тому числі Приазовської різнопрофільної спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів «Азимут», утворити філії опорного навчального закладу, припинити юридичні особи, зокрема Приазовську різнопрофільну спеціалізовану школу І-ІІІ ступенів «Азимут», та визначено опорний навчальний заклад правонаступником всіх навчальних закладів, які увійшли до його складу.

21 квітня 2017 року Приазовська районна державна адміністрація Запорізької області попередила ОСОБА_1 про зміну істотних умов праці та наступне припинення трудового договору на підставі пункту 6 статті 36 КЗпП України у разі відмови від роботи на нових умовах або не проходження конкурсного відбору, у зв`язку з припиненням юридичної особи Приазовської різнопрофільної спеціалізованої школи 1-111 ступенів « Азимут». 

На підставі п. 6.1 Статуту Опорного навчального закладу Приазовська спеціалізована школа І-ІІІ ступенів «Азимут», затвердженого рішенням Приазовської районної ради від 25.05.2017 року № 4, директор опорного навчального закладу призначається за конкурсом та звільняється з посади на підставі наказу начальника відділу освіти, молоді та спорту за погодженням з Приазовською районною радою. Директор приймається на роботу шляхом укладення з ним контракту.(а.с.80-95).

Наказом № 82-К від 11 липня 2017 року, виданим в.о. начальника Відділу освіти, молоді та спорту Приазовської районної державної адміністрації Галілєєвої О.Л. вирішено прийняти ОСОБА_2 на роботу з 11 липня 2017 року до 10 липня 2022 року на посаду директора опорного навчального закладу Приазовська спеціалізована школа І-ІІІ ступенів «Азимут» Приазовської районної ради Запорізької області за умовами контракту.(а.с.78).

Рішенням Приазовської районної ради від 19 липня 2017 року № 6 погоджено звільнення з посади з 28 серпня 2017 року директора Комунальної установи Приазовської різнопрофільної спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 1 «Азимут» ОСОБА_1 у зв`язку з реорганізацією Комунальної установи Приазовської різнопрофільної спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 1 «Азимут»; погоджено призначення на посаду директора опорного навчального закладу Приазовська спеціалізована школа І-ІІІ ступенів «Азимут» ОСОБА_2 з 11 липня 2017 року за результатами конкурсного відбору. 

Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб 11 липня 2017 року внесені відомості про створення комунальної устаови опорний навчальний заклад Приазовська спеціалізована школа 1-111 ступенів «Азимут» ( код ЄРДПОУ 414536860, директором якого пизначено ОСОБА_2 за результатами конкурсу з 11 липня 2017 року.

Наказом № 104-К від 23 серпня 2017 року ОСОБА_1 був звільнений з посади директора Приазовської різнопрофільної спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 1 «Азимут» у зв`язку з відмовою від продовження роботи внаслідок зміни істотних умов праці, згідно п. 6 ст. 36 КЗпП України, про що зроблено запис у трудовій книжці 28 серпня 2017 року. (а.с. 10-11).

Рішенням Приазовської селищної ради за № 3 від 26 січня 2018 року перейменовано Опорний навчальний заклад Приазовська спеціалізована школа І-ІІІ ступенів «Азимут» Приазовської районної ради Запорізької області на Опорний навчальний заклад Приазовська спеціалізована школа І-ІІІ ступенів «Азимут» Приазовської селищної ради. (а.с. 76).

Рішенням Приазовського районного суду Запорізької області від 03 листопада 2017 року, залишеним без змін судами апеляційної і касаційної інстанції, у справі за позовом ОСОБА_1 до Приазовської районної державної адміністрації, треті особи: Приазовська районна рада Запорізької області, опорний навчальний заклад Приазовська спеціалізована школа І-ІІІ ступенів «Азимут», позов задоволено частково, зокрема поновлено позивача на посаді директора Приазовської різнопрофільної спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 1 «Азимут» (код ЄДРПОУ 20519916) і стягнено середній заробіток за час вимушеного прогулу. В задоволенні інших позовних вимог відмовлено. Оцінюючи доводи позивача про його поновлення в новоутвореному навчальному закладі, суд зазначив: «…позивач обґрунтовано підлягає поновленню натій посаді, з якої його було незаконно звільнено, а саме на посаді директора Приазовської різнопрофільної спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 1 «Азимут», і те, що юридична особа знаходиться в стадії припинення не може бути перешкодою для поновлення трудових прав позивача».

Ухвалою Приазовського районного суду Запорізької області від 13 серпня 2019 року, в задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну боржника у виконавчому провадженні відмовлено. Зокрема, суд зазначив: «… відповідачем у справі і боржником за даним рішенням суду є Приазовська районна державна адміністрація, яка повинна була поновити ОСОБА_1 на посаді директора Приазовської різнопрофільної спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 1 «Азимут». Будь-які інші рішення судом не ухвалювалися, зокрема щодо поновлення ОСОБА_1 на посаді новоствореного Опорного навчального закладу, який згідно статуту створений рішенням сімнадцятої позачергової сесії Приазовської районної ради Запорізької області сьомого скликання від 30.03.2017 № 4 шляхом реорганізації (злиття) чотирьох навчальних закладів, в тому числі Приазовської різнопрофільної спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 1 «Азимут». В статуті новоствореного навчального закладу не зазначені обставини правонаступництва щодо працевлаштування до ліквідованої юридичної особи, локальні чи відомчі нормативно-правові акти де б вирішувалось вказане питання також відсутні». (а.с. 37-40)

ОСОБА_1 звернувся до Приазовського селищного голови із заявою від 22 січня 2020 року, у якій вимагав негайно допустити його до виконання посадових обов`язків директора опорного навчального закладу Приазовська спеціалізована школа І-ІІІ ступенів «Азимут» та вирішити питання про виплату йому заробітної плати за час недопущення до виконання посадових обов`язків з 29 січня 2018 року по день фактичного допуску до виконання посадових обов`язків. Заява була мотивована тим, що у трудовій книжці позивача міститься запис № 33 від 11 липня 2017 року про реорганізацію Приазовської спеціалізованої школи І-Ш ступенів № 1 «Азимут» в опорний навчальний заклад Приазовська спеціалізована школа І-ІІІ ступенів «Азимут», і тому з 11.07.2020 він обіймає посаду директора реорганізованого навчального закладу.(а.с. 45-46).

Листом Приазовської селищної ради № 307 від 05 лютого 2020 року ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні заяви, оскільки: виконання рішення суду про поновлення ОСОБА_1 на посаді було покладено на Приазовську районну державну адміністрацію; посаду директора опорного навчального закладу Приазовська спеціалізована школа І-ІІІ ступенів «Азимут» на підставі наказу № 82-К від 11 липня 2017 року займає інша особа на законних підставах (а.с.47).

ОСОБА_1 повторно звернувся до Приазовського селищного голови з заявою від 11 лютого 2020 року про допуск його до виконання посадових обов`язків директора новоствореного опорного навчального закладу Приазовська спеціалізована школа І-ІІІ ступенів «Азимут» та вирішення питання про виплату йому заробітної плати за час недопущення до виконання посадових обов`язків з 29 січня 2018 року по день фактичного допуску до виконання посадових обов`язків. (а.с. 48-49). 

Згідно матеріалів справи з 11 липня 2017 року посаду директора Опорного навчального закладу Приазовська спеціалізована школа І-ІІІ ступенів «Азимут» на законних підставах займає ОСОБА_2 , як особа, яка була визнана переможцем у конкурсному відборі, та з якою укладено контракт.(а.с.78).

Відповідно до положень частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до положень частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасникми справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Зміст позовних вимог ОСОБА_1 фактично зводяться до того, що запис в трудовій книжці № 33 про реорганізацію Приазовської різнопрофільної спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів «Азимут» Приазовської районної ради Запорізької області в опорний навчальний заклад Приазовська спеціалізована школа І-ІІІ ступенів «Азимут» Приазовської районної ради Запорізької області свідчить про те, що його переведено на посаду директора новоствореного опорного навчального закладу Приазовська спеціалізована школа І-ІІІ ступенів «Азимут» Приазовської районної ради Запорізької області.  У зв`язку з тим, щоПриазовська селищна рада при відсутності рішень про звільнення позивача з посади директора опорний навчальний заклад Приазовської спеціалізованої школи 1-111 ступенів «Азимут» не допускає його до роботи на цій посаді та не виплачує заробітну плату  наявні підстави для стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу  з  Приазовської селищної ради, яка є засновником новоствореного опорного навчального закладу та здійснює управління цим навчальником закладом.

Водночас, з матеріалів справи вбачається, що в жовтні 2017 року ОСОБА_1  звернувся до суду з позовом до Приазовської районної державної адміністрації, треті особи: Приазовська районна рада Запорізької області, опорний навчальний заклад Приазовська спеціалізована школа І-ІІІ ступенів «Азимут» про скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Тобто, заявляючи позовні вимоги, ОСОБА_1 просив суд поновити його на посаді директора новоствореного опорного навчального закладу Приазовська спеціалізована школа I-III ступенів "Азимут" шляхом реорганізації (злиття), посилаючись на те, що цей навчальний заклад є правонаступником Приазовської різнопрофільної спеціалізованої школи I-III ступенів № 1 "Азимут", а посада директора опорного навчального закладу є тотожною посаді, яку він займав.

Рішенням Приазовського районного суду Запорізької області від 03 листопада 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Скасовано наказ «Про припинення трудового договору (контракту)» №104-К, виданий 23 серпня 2017 року відділом освіти, молоді та спорту Приазовської районної державної адміністрації Запорізької області. Поновлено ОСОБА_1 на посаді директора Приазовської різнопрофільної спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів №1 «Азимут». Стягнуто з Приазовської районної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 21706, 51 грн. 

В іншій частині позовних вимог, відмовлено.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що у відповідача не було підстав для звільнення позивача за п.6 ст. 36 КЗпП України, як такого, що відмовився від роботи внаслідок зміни істотних умов праці, оскільки жодних змін істотних умов праці не відбулося.

Постановою Апеляційного суду Запорізької області від 06 березня 2018 року апеляційні скарги ОСОБА_1 та Приазовської районної державної адміністрації, залишено без задоволення. Рішення Приазовського районного суду Запорізької області від 03 листопада 2017 року, залишено без змін.

Не погоджуючись з рішенням Приазовського районного суду Запорізької області від 03 листопада 2017 року та постановою Апеляційного суду Запорізької області від 06 березня 2018 року, ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, в якій посилаючись, що судові рішення в частині відмови в задоволенні позовних вимог про поновлення на посаді директора опорного навчального закладу Приазовська спеціалізована школа І-ІІІ ступенів, є незаконними і такими, що підлягають скасуванню, оскільки цей навчальний заклад створений внаслідок реорганізації шляхом злиття декількох юридичних осіб. У разі реорганізації юридичних осіб, права, майно та обов`язки переходять до правонаступників.

Переглядаючи дану справу Верховний Суд в постанові від 25 червня 2018 року зазначив наступне: «За змістом частини першої статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При цьому судами вірно встановлено, що Приазовська різнопрофільна спеціалізована школа І-ІІІ ступенів №1 «Азимут» - не ліквідована, а лише знаходиться на стадії припинення. Відповідно до порядку призначення на посаду керівників загальноосвітніх навчальних закладів, що є об`єктами спільної власності територіальних громад, сіл та селищ Приазовського району в разі реорганізації навчального закладу, директор призначається за результатами конкурсу на зайняття вакантної посади. Доказів того, що позивач мав намір прийняти участь у конкурсі на зайняття посади директора реорганізованого навчального закладу, матеріали справи не містять. Рішення конкурсної комісії щодо визначення переможцем конкурсу ОСОБА_2 , як і наказ про призначення останньої на посаду директора комунальної установи опорний навчальний заклад Приазовська спеціалізована школа І-Ш ступенів «Азимут», ніким не оспорювалися, є дійсними, відтак зазначена посада не є вакантною, що також виключає можливість переведення позивача на цю посаду. Таким чином, позивач підлягає поновленню на попередній роботі відповідно до вимог статті 235 КЗпП України, що спростовує доводи касаційної скарги про поновлення позивача на посаді у новоствореному навчальному закладі».(а.с. 18-23, 24-28, 29-36).

Отже, Верховний Суд у постанові від 25 червня 2018 року у справі у325/1442/17 дійшов до правового висновку, що ОСОБА_1 підлягає поновленню на попередній роботі відповідно до вимог статті 235 КЗпП України, а не на посаді у новоствореному навчальному закладі, тому висновки судів першої та апеляційної інстанції в частині поновлення позивача на посаді, яку він займав до звільнення є правильними, грунтуються на нормах матеріального права та узгоджуються з нормами процесуального права.

Доказів того, що Рішення конкурсної комісії щодо визначення переможцем конкурсу ОСОБА_2 , як і наказ про призначення останньої на посаду директора комунальної установи Опорний навчальний заклад Приазовська спеціалізована школа І-Ш ступенів «Азимут», позивачем оспорювався та його визнано незаконним, матеріали справи не містять.

Відповідно до ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законних підстав або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більше як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про оплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Відповідно до положень статті 236 КЗпП України у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядає трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Як було зазначено вище, рішенням Приазовського районного суду Запорізької області від 03 листопада 2017 року ОСОБА_1 був поновлений на посаді директора Приазовської РСШ І-ІІІ ступенів № 1 «Азимут» та стягнуто з Приазовської районної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 21706.51 грн. 

У виконавчому листі, виданому Приазовським районним судом Запорізької області 27 липня 2018 року на виконання рішення Приазовського районного суду Запорізької області від 03 листопада 2017 року вказаний боржник Приазовська районна державна адміністрація Запорізької області та резолютивна частина рішення – «Поновити ОСОБА_1 на посаді директора Приазовської різнопрофільної спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів №1 «Азимут».

Тобто, рішенням суду від 03 листопада 2017 року та виконавчим листом, виданим на виконання вказаного судового рішення 27 липня 2018 року, підтверджується, що відповідачем у справі і боржником за даним рішенням суду є Приазовська районна державна адміністрація, яка повинна була поновити ОСОБА_1 на посаді директора Приазовської різнопрофільної спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів №1 «Азимут», а в разі затримки виконання цього рішення виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу.

З матеріалів справи вбачається, що Рішенням Приазовського районного суду Запорізької області від 20 вересня 2018 року у справі № 325/1082/18 та рішенням Приазовського районного суду Запорізької області від 04 грудня 2019 року у справі№ 325/2131/19 були задоволенні позови ОСОБА_1 до Приазовської районної державної адміністрації про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 86383.05 грн та у розмірі 135554.94 грн, у зв`язку з невиконанням рішення Приазовського районного суду Запорізької області від 03 листопада 2017 року ( а.с. 41-44). 

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, про те, що позивачем не було доведено належними та беззаперечними доказами, що саме відповідач Приазовська селищна рада порушує права позивача щодо недопущення ОСОБА_1 до виконання посадових обов`язків директора опорного навчального закладу Приазовської спеціалізованої шкоди 1-111 ступенів «Азимут» та саме з вини Приазовської селищної ради, яка набула права і обов`язки засновника новоствореного опорного навчального закладу Приазовська спеціалізована школа І-ІІІ ступенів «Азимут» з 01 січня 2018 року, позивача було позбавлено можливості працювати на зазначеній посаді, оскільки ОСОБА_1 було поновлено на посаді, яку він займав до звільнення, а не у новоствореному навчальному закладі, засновником якого є Приазовська селищна рада, тому відсутні підстави для стягнення на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу саме з Приазовської селищної ради з 05 грудня 2019 року по день ухвалення судового рішення. При цьому дослідженими судовими рішеннями неодноразово встановлювалось, що ОСОБА_1 був звільнений з посади директора Приазовської РСШ І-ІІІ ступенів № 1 «Азимут», яка перебувала у віддані Приазовської районної державної адміністрації Запорізької області і має бути поновлений саме на такій посаді, яка не є тотожною посаді директора новоутвореного шляхом реорганізації опорного навчального закладу Приазовська спеціалізована школа І-ІІІ ступенів «Азимут».

Будь-які рішення судом не ухвалювалися, зокрема, щодо поновлення ОСОБА_1 на посаді новоствореного Опорного навчального закладу, який згідно статуту створений рішенням сімнадцятої позачергової сесії Приазовської районної ради Запорізької області сьомого скликання від 30 березня 2017 року №4 шляхом реорганізації (злиття) чотирьох навчальних закладів, в тому числі Приазовської різнопрофільної спеціалізованої школи №1 «Азимут».
Крім того, колегія суддів зазначає, що статтею 175 ЦПК України встановлено, що, викладаючи зміст позовної заяви, саме позивач визначає коло відповідачів, до яких він заявляє позовні вимоги.
Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Згідно з вимогами до форми та змісту позовної заяви вона повинна, зокрема, містити ім`я (найменування) відповідача, а також зміст позовних вимог. Позивачем і відповідачем можуть бути, зокрема, фізичні і юридичні особи. Тобто визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61 цс 18)). 
Належним відповідачем у спорі про стягнення середнього заробітку у разі затримки виконання рішення Приазовського районного суду від 03 листопада 2017 року про поновлення на роботі незаконно звільненого ОСОБА_1 є не Приазовська селищна рада, а Приазовська районна державна адміністрація, до якої ОСОБА_1 позов не пред`явив.
Отже, розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку згідно зі статтями 76-81, 89 ЦПК України, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідають вимогам матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги про те, що запис у трудовій книжці позивача за № 33 про реорганізацію Приазовської різнопрофільної спеціалізованої шкоди 1-111 ступенів «Азимут» Приазовської районної ради Запорізької області в опорний навчальний заклад Приазовська спеціалізована школа 1-111 ступенів «Азимут» Приазовської районної ради Запорізької області свідчить про те, що ОСОБА_1 обіймає посаду директора новоствореного Опорного навчального закладу Приазовська спеціалізована школа 1-111 ступенів « Азимут» з 11 липня 2017 року, але Приазовська селищна рада при відсутності рішень про звільнення позивача з посади директора опорний навчальний заклад Приазовської спеціалізованої школи 1-111 ступенів «Азимут» не допускає його до роботи на цій посаді та не виплачує заробітну плату, тому саме це і є беззаперечним підтвердженням порушення прав позивача Приазовською селищною радою, не заслуговують на увагу, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції обгрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного судового рішення.
Інші доводи апеляційної скарги зводяться до необхідності переоцінки доказів та встановлення обставин, які на думку апелянта мають істотне значення для вирішення справи, разом з тим, вони були предметом перевірки і оцінки судом першої інстанції.
Щодо інших доводів апеляційної скарги, колегія суддів також зазначає, що оскаржуване рішення суду не може бути скасовано з одних лише формальних міркувань, а також звертає увагу на те, що Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Враховуючи наведене, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.
З підстав вищевказаного, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , представника, адвоката Ковальова Дмитра Валерійовича залишити без задоволення.
Рішення Приазовського районного суду Запорізької області від 13 жовтня 2020 року у цій справі залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.
Повно постанова складена 04 лютого 2021 року. 
Головуючий суддя 	Суддя	Суддя	
Подліянова Г.С.	Гончар М.С.	Маловічко С.В.