Єдиний унікальний номер 227/1551/17 
Номер провадження 22-ц/804/108/21        

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2021 року
          
м. Бахмут 

справа  № 227/1551/17
провадження  № 22-ц/804/108/21

Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

головуючого - Тимченко О.О.,
суддів: Космачевської Т.В., Хейло Я.В.,
за участю секретаря судового засідання - Цимбал Д.А.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ,
боржник - ОСОБА_2 ,
заінтересовані особи - відділ державної виконавчої служби Добропільського міськрайонного управління юстиції Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, відділ державної виконавчої служби Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Донецького апеляційного суду в м. Бахмут  цивільну справу № 227/1551/17 за заявою ОСОБА_1 , боржник: ОСОБА_2 , заінтересовані особи: відділ державної виконавчої служби Добропільського міськрайонного управління юстиції Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, відділ державної виконавчої служби Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області, про видачу дубліката виконавчого листа,
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 ,
на ухвалу Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 21 травня 2020 року (суддя Мацишин Л.С.), постановлену в приміщенні Добропільського міськрайонного суду Донецької області, повний текст ухвали складений 21 травня 2020 року,-
В С Т А Н О В И  В:

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

В травні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого листа, в обґрунтування якої послалась на те, що рішенням Добропільського міськрайонного суду від 04 червня 2002 року з ОСОБА_2 на її користь було стягнуто аліменти на утримання сина  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На виконання зазначеного  рішення було видано виконавчий лист № 2-1119/02. Проте на сьогодні він втрачений, а зараз виникла необхідність пред`явити його до відділу ДВС.

Просила суд, видати дублікат виконавчого листа за рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області про стягнення аліментів з боржника ОСОБА_2 на її користь на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ 

Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 21 травня 2020 року заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особа: ОСОБА_2 , відділ державної виконавчої служби Добропільського міськрайонного управління юстиції Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, відділ державної виконавчої служби Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області, про видачу дубліката виконавчого листа залишено без задоволення.

Судове рішення мотивовано тим, що станом на час розгляду заяви про видачу дублікату виконавчого листа про стягнення аліментів визначений період стягнення закінчився у зв`язку з досягненням дитиною повноліття ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), а тому підстави для видачі дублікату виконавчого листа про стягнення аліментів відсутні.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

У апеляційній скарзі, поданій до Апеляційного суду скаржник - ОСОБА_2 посилається на невідповідність  висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, просить визнати висновки Добропільського міськрайонного суду Донецької області, викладені в мотивувальній частині ухвали Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 21 травня 2020 року в частині встановлення факту наявності заборгованості по аліментам та законності нарахування заборгованості по аліментам на підставі матеріалів виконавчого провадження ВП № 54096971, що було відкрито на підставі дублікату виконавчого листа виданого 06 червня 2017 року на підставі ухвали Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 26 травня 2017 року, яка станом на 09 червня 2017 року на дату відкриття виконавчого провадження, не набрала законної сили, такими, що не відповідають дійсними обставинам справи, а саме: висновки суду здійсненні на незаконних підставах.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Апеляційна скарга мотивована тим, що обставини справи, викладені в мотивувальній частині ухвали суду не відповідають дійсним обставинам справи.

Висновки викладенні в довідці Добропільського міськрайонного відділу ДВС від 09 вересня 2019 року №15.27/22-26276, що відділ тричі змінював адресу та виконавчий лист по справі № 2-1119/02 від 04 червня 2002 року було втрачено є не правдивими. Оскільки не зрозуміло, як і ким було встановлено що виконавчий лист було втрачено підчас триразового переїзду, підчас якого саме переїзду було втрачено в раніше зформованій довідці від 25 травня 2017 року № 314 відділом державної виконавчої служби Добропільського міськрайонного управління юстиції ГТУЮ у Донецькій області не повідомляється. Вважає версію втрати виконавчого листає надуманою та нічим не підтвердженою.

Суд першої інстанції вийшов за межі заяви ОСОБА_5 та за невстановлених підстав встановив факт  наявності заборгованості, яку він ніби визнав. Однак, той факт, що заборгованість була нарахована державними виконавцями відділу ДВС Добропільського МУ ГТУЮ у Донецькій області на підставі ухвали Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 26 травня 2017 року, яка станом на 26 травня 2017 року не набрала законної сили, судом першої інстанції не був перевірений в результаті чого дійшов хибного висновку про факт наявності заборгованості, який покладено в основу оскаржуваної ухвали.

Інші доводи апеляційної скарги стосуються руху справи та оскарження попередніх судових рішень.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ІНШІХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Відзив на апеляційну скаргу учасниками справи подано не було.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

ОСОБА_2 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.90 т.4).

ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності (а.с.88 т.4).

Представник відділу державної виконавчої служби Добропільського міськрайонного управління юстиції Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, в судове засідання апеляційного суду не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.91 т.4).

Представник відділу державної виконавчої служби Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області, в судове засідання апеляційного суду не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується інформацією з сайту Укрпошти (а.с.92 т.4).

Суд ухвалив, розглядати справу у відсутність сторін, які не з`явились, оскільки відповідно до положень частини 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

25 травня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до Добропільського міськрайонного суду Донецької області Донецької області із заявою про видачу дублікату виконавчого листа по справі про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на її користь на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Заява мотивована тим, що оригінал виконавчого листа по справі втрачено.

Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 26 травня 2017 року заяву ОСОБА_1 задоволено та видано дублікат виконавчого листа по справі № 2-1119/02 про стягнення аліментів з громадянина ОСОБА_2 , 1977 року народження, уродженця міста Добропілля Донецької області, на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ? усіх видів заробітку, починаючи з 23 травня 1992 р. і до повноліття дитини, але не менше 25% мінімальної заробітної плати щомісячно.

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 06 березня 2019 року увалу Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 26 травня 2017 року скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

15 квітня 2019 року ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області ухвалено видати ОСОБА_1 дублікат виконавчого листа на підставі постанови Добропільського міського суду Донецької області від 04 червня 2002 року по цивільній справі № 2-1119/02 за позовною заявою ОСОБА_1. до ОСОБА_2 про стягнення аліментів з громадянина ОСОБА_2 , 1977 року народження, уродженця міста Добропілля Донецької області, на користь ОСОБА_1. на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ?  усіх видів заробітку, починаючи з 23 травня 2002 року і до повноліття дитини, але не менше 25% мінімальної заробітної плати щомісячно.

Постановою Донецького апеляційного суду від 27 серпня 2019 року ухвалу Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 15 квітня 2019 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

З постанови Добропільського міського суду Донецької області від 04 червня 2002 року у справі № 2-1119/02 вбачається, що судом вирішено стягнути аліменти з громадянина ОСОБА_2 , 1977 року народження, уродженця міста Добропілля Донецької області, на користь ОСОБА_1. на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 усіх видів заробітку, починаючи з 23 травня 2002 року і до повноліття дитини, але не менше 25% мінімальної заробітної плати щомісячно.  (а.с.7 т.1).

З довідки Відділу державної виконавчої служби Добропільського міськрайонного управління юстиції ГТУЮ у Донецькій області від 25 травня 2017 року № 341 вбачається, що згідно перевірки бази Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого Добропільським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_1 , на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ? частини щомісяця з усіх видів доходу, у відділі ДВС не перебуває.  (а.с.14 т.1.).

З довідки № 174 від 15 квітня 2019 року вбачається, що ОСОБА_2 працював у ТОВ «ДТЕК «Добропіллявугілля» ВСП «Шахтоуправління Добропільське» з 08 липня 1996 року по 07 листопада 2004 року. З 01 липня 2002 року по 07 листопада 2004 року з нього утримувалися аліменти на користь ОСОБА_1. на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до виконавчого листа, виданого Добропільським міськрайонним судом Донецької області по справі №2-1119/02. Аліменти були утримані по день звільнення 07 листопада 2004 року. Виконавчий лист було повернуто до Добропільського відділу ДВС в грудні 2004 року (а.с.163 т.1).

В довідці від 09 вересня 2019 року № 15.27/22-26276 Добропільський міськрайонний відділ ДВС вказує про те, що у зв`язку з тим, що Державний відділ служби змінював тричі адресу та місце знаходження  виконавчий лист №2-1119/02 від 04 червня 2002 року про стягнення аліментів  з ОСОБА_2 1977 р.н. уродженця м. Добропілля, Донецької області  на користь ОСОБА_1. на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі ?  усіх видів заробітку, починаючи з 23 травня 2002 року і до повноліття дитини, але не менше 25% мінімальної заробітної плати щомісячно було втрачено. 09 червня 2017  року державним виконавцем була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження, з примусового виконання вищевказаного дубліката виконавчого листа, копії постанови надіслані сторонам виконавчого провадження. (а.с.174 т.2).

26 вересня 2018 року державним виконавцем Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області винесено постанову про прийняття виконавчого провадження № 54096971 про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ? частини заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. (а.с.136 т.3).

З ухвали Броварського міськрайонного суду Київської області  від 20 березня 2020 року вбачається, що ОСОБА_2 звернувся з скаргою на дії державного виконавця Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Свистанюк Ю.Г.  про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії. Просив суд строк на звернення до суду зі скаргою поновити, визнати неправомірними дії головного державного виконавця Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Свистанюк Ю.Г. щодо обчислення розміру заборгованості зі сплати аліментів без врахування вимог ч. 1 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» та ч. 3 ст. 195 СК України (виходячи із середньої заробітної плати працівника для місцевості за вибором виконавця), зобов`язати головного державного виконавця провести розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, що стягуються з нього на підставі виконавчого листа від 04.06.2004 р. по справі №2-1119/02, виданого Добропільським міськрайонним судом Донецької області 06 червня 2002 року та дублікату виконавчого листа №227/1551/17, виданого Добропільським міськрайонним судом Донецької області на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј усіх видів заробітку, починаючи з 23.05.2002 р. і до повноліття дитини, але не менше 25% мінімальної заробітної плати щомісячно, відповідно до вимог законодавства, чинного на час здійснення стягнення аліментів. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області  від 20 березня 2020 року скаргу задоволено частково: зобов`язано  головного державного виконавця Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Свистанюк Ю. Г. провести розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 , на підставі виконавчого листа від 04.06.2004 р. по справі №2-1119/02, виданого Добропільським міськрайонним судом Донецької області 06 червня 2002 року та дубліката виконавчого листа № 227/1551/17, виданого Добропільським міськрайонним судом Донецької області на утримання дитини, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ?  усіх видів заробітку, починаючи з 23.05.2002 р. і до повноліття дитини, але не менше 25% мінімальної заробітної плати щомісячно, відповідно до вимог законодавства, чинного на час здійснення стягнення аліментів. В решті вимог відмовлено. (а.с.200-207 т.3).

З розрахунку заборгованості вбачається, що згідно виконавчого листа № 227/1551/17 від 06 червня 2017 року виданий Добропільським міськрайонним судом  про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1. на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ?  частини заробітку (доходу), щомісячно до досягнення  повноліття. Станом на 01 травня 2020 року заборгованість складає 160 168,30 грн. (а.с.215 т.3) 

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Згідно з положеннями статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 

Апеляційна скарга ОСОБА_2 задоволенню не підлягає.

МОТИВИ З ЯКИХ ВИХОДИВ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД, ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ  ПРАВА

Відповідно до пунктів 4, 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» рішення суду  першої  інстанції,  у тому числі додаткові, заочні, можуть бути оскаржені в апеляційному порядку як у цілому, так і в частині, а також щодо обставин (фактів), встановлених судом (незалежно від того, чи вплинули висновки суду про ці обставини (факти) на вирішення справи по суті), або резолютивної частини з питань розподілу судових витрат між сторонами, порядку та способу виконання рішення тощо. У разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.

В апеляційній скарзі скаржник оскаржує ухвалу в частині висновків Добропільського міськрайонного суду Донецької області,  які викладені в мотивувальній частині ухвали Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 21 травня 2020 року в частині встановлення факту наявності заборгованості по аліментам та законності нарахування заборгованості по аліментам на підставі матеріалів виконавчого провадження ВП № 54096971, що було відкрито на підставі дублікату виконавчого листа виданого 06 червня 2017 року на підставі ухвали Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 26 травня 2017 року, яка станом на 09 червня 2017 року на дату відкриття виконавчого провадження, не набрала законної сили, такими, що не відповідають дійсними обставинам справи, а саме: висновки суду здійсненні на незаконних підставах.

В іншій частині ухвала суду не оскаржується, а тому апеляційним судом не перевіряється.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. 

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою стаття 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону ухвала суду першої інстанції відповідає.

Відмовляючи в видачі дубліката виконавчих листів та поновленні пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, суд першої виходив з того, що заявник крім того, що не надав належних та допустимих доказів втрати виконавчого документу первісним стягувачем, не довів обґрунтованість пропущення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання за період з 17 червня 2016 року по 16 липня 2020 року. Факт заміни кредитора його правонаступником не може бути поважною причиною пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання. Заявник ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», замінивши у виконавчому провадженні первісного стягувача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», прийняв на себе свідомий ризик настання наслідків вчинення чи не вчинення дій у виконавчому провадженні первісним стягувачем до його заміни правонаступником.

Такий висновок суду першої інстанції є вірним та ґрунтується на вимогах діючого законодавства.

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частиною 1 статті 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка підлягає застосуванню згідно з частиною четвертою статті 10 ЦПК України.

Виконання судового рішення відповідно до рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року у справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої статті 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Виконавчі листи викладаються в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом заповнення відповідних форм процесуальних документів, передбачених Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему, і підписуються електронним цифровим підписом судді (в разі колегіального розгляду - електронними цифровими підписами всіх суддів, які входять до складу колегії).

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи та Єдиного державного реєстру виконавчих документів, Положення про який затверджується спільним нормативно-правовим актом Міністерства юстиції України та Державної судової адміністрації України, із запровадженням яких відповідно до частини першої статті 1 розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України вводяться в дію вимоги частини четвертої статті 431 ЦПК України щодо внесення виконавчого документу до Єдиного державного реєстру виконавчих документів, функціонування якого виключає втрату виконавчого документа, порядок видачі дублікату виконавчого документу замість втраченого визначено розділом XIIІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Згідно з пунктом 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Відповідно до частини 1 статті 370 ЦПК (в редакції станом на час звернення до суду) визначалось, що замість втраченого оригіналу виконавчого листа або судового наказу суд, який видав виконавчий лист або судовий наказ, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця видати його дублікат. Суд, який видав виконавчий лист про стягнення аліментів, має право за поданням державного виконавця, приватного виконавця у разі встановлення кількох місць роботи чи отримання доходів боржника видати дублікат виконавчого листа.

Відповідно до частини 3 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ про стягнення періодичних платежів у справах про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, втрати годувальника тощо може бути пред`явлено до виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі.

26 вересня 2018 року державним виконавцем Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області винесено постанову про прийняття виконавчого провадження № 54096971 про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ? частини заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. (а.с.136 т.3).

В ході проведення даного виконавчого провадження встановлено факт наявності заборгованості за сплати аліментів.

З ухвали Броварського міськрайонного суду Київської області  від 20 березня 2020 року вбачається, що ОСОБА_2 звернувся з скаргою на дії державного виконавця Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Свистанюк Ю.Г.  про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії. Просив суд строк на звернення до суду зі скаргою поновити, визнати неправомірними дії головного державного виконавця Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Свистанюк Ю.Г. щодо обчислення розміру заборгованості зі сплати аліментів без врахування вимог ч. 1 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» та ч. 3 ст. 195 СК України (виходячи із середньої заробітної плати працівника для місцевості за вибором виконавця), зобов`язати головного державного виконавця провести розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, що стягуються з нього на підставі виконавчого листа від 04.06.2004 р. по справі №2-1119/02, виданого Добропільським міськрайонним судом Донецької області 06 червня 2002 року та дублікату виконавчого листа №227/1551/17, виданого Добропільським міськрайонним судом Донецької області на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј усіх видів заробітку, починаючи з 23.05.2002 р. і до повноліття дитини, але не менше 25% мінімальної заробітної плати щомісячно, відповідно до вимог законодавства, чинного на час здійснення стягнення аліментів. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області  від 20 березня 2020 року скаргу задовольно частково. Зобов`язано головного державного виконавця Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Свистанюк Ю. Г. провести розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 , на підставі виконавчого листа від 04.06.2004 р. по справі №2-1119/02, виданого Добропільським міськрайонним судом Донецької області 06 червня 2002 року та дубліката виконавчого листа №227/1551/17, виданого Добропільським міськрайонним судом Донецької області на утримання дитини, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? усіх видів заробітку, починаючи з 23.05.2002 р. і до повноліття дитини, але не менше 25% мінімальної заробітної плати щомісячно, відповідно до вимог законодавства, чинного на час здійснення стягнення аліментів. В решті вимог відмовлено. (а.с.200-207 т.3).

Висновки суду першої інстанції про наявність заборгованості по сплаті аліментів, є обґрунтованими та підтверджені матеріалами справи. 

Доводи апеляційної скарги, що суд першої інстанції не перевірив законність нарахування заборгованості по сплаті аліментів державними виконавцями відділу ДВС Добропільського МУ ГТУЮ у Донецькій області на підставі ухвали Добропільського міськрайонного суду донецької області від 26 травня 2017  року, яка не набрала законної сили, є не обґрунтованими.

Відповідно до частини 1 статті 447 ЦПК України,  сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Предметом спору в даній цивільній справі є видача дублікату виконавчого листа, а не законність нарахування заборгованості по сплаті аліментів, якщо скаржник не згоден з розміром та підставами нарахування заборгованості він має право звернутися до суду із скаргою на дії державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, що передбачено статтею 447 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги, що обставини викладені в мотивувальній частині ухвали суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, є необґрунтованими, оскільки суд першої інстанції встановив вищезазначені обставини на підставі доказів, які наявні в матеріалах справи.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та зводяться до неправильного тлумачення заявником норм права та переоцінки доказів. 

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Згідно статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції встановивши фактичні обставини справи, які мають значення для правильного її вирішення, постановив ухвалу з додержанням норм процесуального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржене судове рішення без змін.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ 

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -   

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 21 травня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня  його проголошення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий               О.О. Тимченко    

Судді:            Т.В. Космачевська 

          Я.В. Хейло