26.02.21
33/812/89/21

Миколаївський апеляційний суд

Справа № 33/812/89/21                                        Головуючий суду І інстанції
Категорія: ст. 173 КУпАП                                суддя Сябренко І.П. 
Суддя апеляційного суду
Чебанова-Губарєва Н.В.

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2021 року                                                 м. Миколаїв

Суддя судової палати у кримінальних справах Миколаївського апеляційного суду Чебанова-Губарєва Н.В.,розглянула апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 на постанову судді Казанківського районного суду Миколаївської області від 04 лютого 2021 року якою відносно
ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в Республіці Вірменія, мешкає в АДРЕСА_1 , 
закрито провадження у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

За постановою судді, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР 18 № 642018 від 06.10.2020 р., 11.08.2020 р. близько 17.00 год., гр. ОСОБА_2 в соціальній мережі «Вайбер» в грубій формі висловився на адресу користувача соцмережі «Вайбер» під ім`ям « ОСОБА_3 ». Дії ОСОБА_4 працівниками поліції кваліфіковані за ст. 173 КУпАП, як дрібне хуліганство.
Закриваючи провадження у справі, суддя місцевого суду дійшов висновку, що дії ОСОБА_5 не охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, за обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки його дії пов`язані із раптово виниклими неприязненими відносинами по відношенню до конкретного користувача додатку «Вайбер» на ім`я « ОСОБА_3 », та не були направлені на порушення громадського порядку та спокою громадян.

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_1 просить постанову скасувати та постановити нову, якою притягнути ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності.
На думку апелянта постанова прийнята суддею місцевого суду з порушенням норм матеріального та процесуального права, без надання відповідної оцінки доказам, наявним в матеріалах справи.
Вважає, що будь-які публічні висловлювання в нецензурній формі є проявом неповаги до громадського порядку, встановлених та визнаних норм та правил суспільної моралі. Більш того, текстове повідомлення ОСОБА_5 з нецензурними висловлюваннями викликало негативну реакцію та критику користувачів такої групи, оскільки подібна поведінка порушувала загальновизнані норми суспільної моралі та мала наслідком загальний осуд.
Відмічає, що група «Казанка» охоплює 2660 учасників, а відтак, висловлювання нецензурною лайкою здійснювалося на загальнодоступній публічній соціальній інтернет платформі.

Враховуючи позицію потерпілого, який просив справу розглянути за його відсутності, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступного.

За змістом ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Положеннями ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку, встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні. До таких даних відносять: протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків та інші документи.
Згідно з вимогами ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів.

Рішення судді місцевого суду про закриття провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_5 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, є законним та відповідає фактичним обставинам справи з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 30 Закону України «Про інформацію», ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.
Відповідно до ст. 34 Конституції України, кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань.

Згідно з диспозицією ст. 173 КУпАП об`єктивну сторону складу дрібного хуліганства становлять такі альтернативні діяння: 1) нецензурна лайка в громадських місцях; 2) образливе чіпляння до громадян; 3) інші подібні дії, за умови, що кожне із цих діянь порушує громадський порядок і спокій громадян.
При цьому такі дії мають вчинятися безпричинно, з неповаги до громадського порядку і спокою громадян. Дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка здійснює дрібне хуліганство, розуміє, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства. Суть даного правопорушення зводиться до вчинення таких дій, що привели до дестабілізації стану суспільства.
Дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка здійснює хуліганство, розуміє, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства. Тобто, дрібне хуліганство відноситься до правопорушень, які посягають на суспільний порядок.
Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку. Громадський порядок це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.
Об`єктивна сторона правопорушення виражається у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та інших подібних діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян. Громадська небезпека дій правопорушників проявляється в тому, що дрібне хуліганство певною мірою дезорганізує весь комплекс суспільних відносин, що склалися, а дії правопорушників спрямовані проти забезпечення нормального життя, суспільно-політичної діяльності громадян.
При цьому, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, є місце його скоєння, а саме – громадське місце.

Кодексом України про адміністративні правопорушення не визначено поняття громадського місця.

Водночас, за положеннями ч. 1 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» № 2899-IV від 22.09.2005 р., громадське місце – це частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, в тому числі під`їзди, а також підземні переходи, стадіони.
Це ж визначення міститься й в інструкції Міністерства оборони України «Про організацію патрульно-постової служби Військовою службою правопорядку в Збройних силах України», затвердженої наказом Міністерства оборони України № 515 від 10.10.2016 р.
Відповідно до п. 20 «Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення», затвердженого наказом Генерального прокурора №298 від 30.06.2020 р., до громадських місць належать місця, що використовуються громадянами для спільної роботи, відпочинку, пересування, проведення масових заходів та інших потреб (вулиці, площі, вокзали, аеропорти, магазини, кафе, бари, ресторани, музеї, клуби, пляжі в період їх роботи, а також громадський транспорт під час перебування в ньому громадян, ділянки лісу, поля під час проведення на їх території організованих масових зібрань), приміщення вокзалів, пасажирські (приміські) потяги, літаки, катери, пароплави, перони, платформи, пристані та інші місця під час очікування посадки та висадки пасажирів.

З протоколу про адміністративне правопорушення, серії АПР 18 № 642018 від 06.10.2020 р., вбачається, що 11.08.2020 р. близько 17.00 год. ОСОБА_2 в соціальній мережі «Вайбер» в грубій формі висловився на адресу користувача соцмережі «Вайбер» під ім`ям « ОСОБА_3 ».
Під час розгляду справи у місцевому суді ОСОБА_5 свою провину у скоєні адміністративного правопорушення не визнав, суду пояснив, що 11.08.2020 р. в додатку «Вайбер» відповів на повідомлення користувача «Alexx», але що саме не пам`ятає, чому гр. ОСОБА_1 вважає, що це була нецензурна лайка він не розуміє.
Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_1 , які останній підтвердив під час розгляду справи в місцевому суді, 11.08.2020 р. в додатку «Вайбер» в групі «Казанка» обговорювалася ситуація із встановлення дорожніх знаків по вул. Миру в смт. Казанка, навпроти Дитячого садка «Теремок». На його суб`єктивні зауваження щодо поганого візуального огляду одного з встановлених дорожніх знаків гр. ОСОБА_5 прямо в обговорені відповів нецензурною образою в його адресу, що принизило його честь та гідність як людини, у зв`язку з чим він вимушений був звернутися з відповідною заявою до поліції. Вважає, що дії гр. ОСОБА_5 підпадають під ознаки адміністративного правопорушення «Хуліганство», за яке передбачена адміністративна відповідальність та носять одночасно характер погрози вираженої в грубій нецензурній формі.

Наведені обставини свідчать про вірне встановлення суддею місцевого суду обставин справи, зокрема того, що дії ОСОБА_5 викликані раптово виниклими неприязненими відносинами по відношенню до користувача соціальної мережі «Вайбер» під ім`ям « ОСОБА_3 », і не були направлені на порушення громадського порядку та спокою громадян. 

В той же час, апеляційний суд вважає за доцільне зауважити, що в матеріалах справи відсутні належні докази на підтвердження того, що вказане адміністративне правопорушення, скоєно саме відносно ОСОБА_1 , оскільки соціальна мережа «Вайбер» не вимагає обов`язкової ідентифікації користувача, а надання скрін-шотів листування не може вважатись достатнім підтвердженням.

Більш того, із протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР 18 № 642018 від 06.10.2020 р., вбачається, що ОСОБА_5 листування відбувалось у мережі Інтернет (месенджер «Вайбер»), що у розумінні закону не є громадським місцем, а відтак свідчить про відсутність необхідних елементів складу інкримінованого правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р.) та «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016 р.), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За такого, об`єктивних доказів, тобто інших фактичних даних, на основі яких апеляційний суд міг би встановити наявність в діях ОСОБА_6 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, та його винність у вчиненні такого, апеляційному суду надано не було. 

Під час розгляду справи суддею місцевого суду порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи перевірені належним чином, внаслідок чого, із наведенням відповідних мотивів, встановлена відсутність в діях ОСОБА_5 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Отже, постанова судді місцевого суду про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 173 КУпАП відносно ОСОБА_5 є законною і обґрунтованою, тому підстав для її скасування, як про це просить апелянт, не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, - 

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Постанову судді судді Казанківського районного суду Миколаївської області від 04 лютого 2021 року якою відносно  ОСОБА_2 закрито провадження у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, залишити без змін.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського
апеляційного суду                                Н.В. Чебанова-Губарєва