ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 539/824/19  Номер провадження 22-ц/814/203/21	Головуючий у 1-й інстанції Іващенко Ю. А.  Доповідач ап. інст. Лобов О. А.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2021 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючий суддя Лобов О.А.,
судді: Дорош А.І., Триголов В.М.
       за участю секретаря судового засідання Ачкасової О.Н.
розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 26 жовтня 2020 року (час ухвалення судового рішення з 15:11:19 год. до 15:40:26 год., дата виготовлення повного тексту рішення – 29.10.2020 року) у справі за позовом Обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Лубнитеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за опалення місць загального користування будинку.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, апеляційний суд

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2019 року ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго» звернулось до суду з вказаним позовом, після уточнення вимог остаточно просило стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за опалення місць загального користування будинку в сумі 2 405 грн. 89 коп. за період з лютого 2016 року по грудень 2018 року.
В обґрунтування заявлених вимог позивач, посилаючись на п.28 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 року, стверджував, що відповідач як власник квартири, у якій облаштоване автономне опалення, не виконує обов`язку зі сплати вартості послуг з опалення місць загального користування багатоквартирного будинку.

Заочним рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 05 липня 2019 року позов задоволений: стягнуто з Руднянської- ОСОБА_2 на користь ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго»  заборгованість за опалення місць загального користування будинку за період з лютого 2016 року по грудень 2018 року в розмірі 3 186 грн. 39 коп. Вирішено питання судових витрат.

Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 20 березня 2020 року поновлено пропущений строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 05 липня 2019 року та скасовано заочне рішення суду. Справу призначено до слухання.

У заяві від 12 жовтня 2020 року ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго» зменшило розмір заявлених вимог з урахуванням здійснених оплат до 2 405 грн.89 коп. 

Рішенням Лубенського міськрайонного  суду Полтавської  області від  26 жовтня 2020 року позов ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за опалення місць загального користування будинку задоволено.   
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго»  заборгованість за опалення місць загального користування будинку за період з лютого 2016 року по грудень 2018 року в розмірі 2 405 грн. 89 коп.

В апеляційній скарзі  ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального і матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі та вирішити питання судових витрат. 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказувала, що суд першої інстанції не дав належної оцінки доказам, наданим відповідачем, не звернув увагу на кількість співвласників у квартирі АДРЕСА_1 та стягнув всю суму заборгованості з одного співвласника, не врахував оплату, проведену за надання послуг від 13.04.2017 року у розмірі 714 грн.
Звертала увагу, що суд не дав належної оцінки акту обстеження та заміру температури в МЗК житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 та 1 від 28.01.2016 року, після складання якого в опалювальний період 2017 року знято теплові прилади на сходовій клітці, оскільки були у незадовільному стані. В підвальному приміщенні трубопроводи води та централізованого опалення потребували гідро та теплоізоляції, а температура у під`їзді менша, ніж та, яка покладена у розрахунок позивача, який проведений всупереч постанові КМУ №151 від 17.02.2010 року за період з 28.01.2016 року по 20.09.2017 року.
Також підкреслюється, що суд, врахувавши наведені докази, мав би застосувати пункт 2.14 «Методики розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків та визначенням плати за їх опалення», затвердженої наказом №359 Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 31.10.2006 року, а також пункт 28 «Правил надання послуг з централізованого опалення постачання холодної та гарячої води», затверджених Полтавою КМУ № 630 від 21.07.2005 року, за змістом яких у разі встановлення порушення теплоізоляції на розподільчому трубопроводі (у підвалі), оплата за весь період втрати тепла пред`являється балансоутримувачу будинку.

У відзиві на апеляційну скаргу ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго» навів свої заперечення на доводи апеляційної скарги та, стверджуючи про їх необґрунтованість, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін, наголошуючи на його законності та обґрунтованості.
У відзиві, зокрема, звертається увага на те, що кошти, сплачені відповідачем у квітні 2017 року в сумі 714 грн., зараховані у погашення заборгованості за попередні періоди.
Стосовно правильності розрахунку вартості послуг за опалення місць загального користування стверджується, що акт обстеження, на який посилається відповідач, не може братися до уваги, так як він складений у січні 2016 року, а період, за який нарахована заборгованість починається з лютого 2016 року. Окрім того, відповідач як споживач послуг не складав акт-претензію для проведення перерахунку вартості послуг як це передбачено п.33, п.37 Правил надання послуг з централізованого опалення постачання холодної та гарячої води», затверджених Полтавою КМУ № 630 від 21.07.2005 року. 

Перевіривши матеріали справи у межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове по суті заявлених вимог.
Відповідно до ч.1, ч.2 та ч.3 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України).

Як вбачається з матеріалів справи,  ОСОБА_1 є співвласником квартири АДРЕСА_1 (а.с.6). 
Згідно довідки № 01-02/597 від 20.08.2015 року балансоутримувачем багатоквартирного будинку АДРЕСА_3 , у будинку діє внутрішньобудинкова система централізованого опалення (а.с.7).
З копії витягу з протоколу № 5 від 07.07.2006 року засідання постійно діючої міжвідомчої комісії з розгляду питань, пов`язаних з відключенням споживачів від мереж ЦО і ГВП, надано дозвіл на відключення від мереж ЦО і ГВП квартир і влаштування індивідуальної автономної системи теплопостачання ОСОБА_3 по АДРЕСА_4 (а.с.9), пізніше дану квартиру відключено від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП, про що складено відповідний акт (а.с.11).
27.01.2012 року інженером ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго» Колісником І.І. та начальником АДС ЛК ЖЕУ Сердюком Г.О. складено акт обстеження місць загального користування житлового будинку по АДРЕСА_5 та встановлено що в 1-ому під`їзді даного будинку на сходовій клітині встановлено два конвектори типу «Комфорт-20» довжиною по 1200 мм, які функціонують, підключені сталевою трубою Дн22 мм відкрито прокладеною горизонтально 0,7 м, вертикально 2.2 м. Вхід у під`їзд облаштовано дверима, які зачиняються на кодові замки та тамбурними дверима. В під`їзді на сходових клітинах віконні отвори засклені. Розподільчі трубопроводи опалення прокладені в підвалі даного житлового будинку сталеві та теплоізольовані. Труби Дн108 – 9,4 м; Дн89 – 2 м; Дн57 – 46,2 м; Дн48 – 32 м; Дн38 – 7 м; Дн32 – 25,8 м; Дн27 – 18 м в 2-х трубному вимірі. Двері в підвалі зачиняються на замок та знаходяться в справному стані (а.с.12). 
Згідно розрахунку витрат теплової енергії, спожитої на опалення місць загального користування житлового будинку (сходовій клітині), яка припадає на відключену від системи централізованого опалення квартиру, від 04.09.2012 року, при температурі повітря на сходовій клітині 160 С, загальної площі квартир під`їзду - 842,2 м2, загальної площі квартири – 64,00 м2, водяної системи опалення з параметрами теплоносія 95-700 С, розміри річних витрат тепла (сходових клітин), що припадають на квартиру АДРЕСА_1 складає 0,426 Гкал/рік або 0,071 Гкал/міс.(а.с.13)
Відповідно до розрахунку кількості теплової енергії, яка витрачається розподільчими трубопроводами приміщень загального користування (підвалу) багатоквартирного житлового будинку при відключенні окремих квартир від системи централізованого опалення, від 04.09.2012 року при загальній площі квартир будинку – 1671,3 м2, загальній площі квартири – 64,00 м2, температурі зовнішнього повітря -230 С, середній температурі зовнішнього повітря опалювального періоду -0,70 С, водяній системі опалення з параметрами теплоносія 95-700 С, 180 діб опалювального періоду та при наявності теплоізольованих труб, середня кількість теплової енергії, яка витрачається розподільчими трубопроводами приміщень загального користування, що припадає на квартиру АДРЕСА_1 складає 0,696 Гкал/рік (а.с.14).
Як вбачається з довідки про склад сім`ї від 25.11.2015 року, за адресою: АДРЕСА_4 , зареєстрований ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.93). Станом на 12.02.2020 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 так і залишився єдиною зареєстрованою особою у даній квартирі (а.с.108).
28.01.2016 року комісією у складі: депутата Лубенської міськради, провідного інженера ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго» та мешканців будинку АДРЕСА_5 складено акт обстеження та заміру температур в МЗК житлового будинку за АДРЕСА_5 та проведено огляд під`їздів.
В результаті огляду встановлено, що опалювальні прилади сходових клітин перебувають у незадовільному стані. В підвальному приміщенні прокладено розподільчі трубопроводи централізованого опалення сталевими теплоізольованими трубами, які частково потребують гідро та теплоізоляції. Також проведено заміри температури в під`їзді на сходовій клітині, яка складала в середньому +150 С при вуличній температурі +20 С (а.с.84, 92).
У відповідь на запит голови будинкового комітету ОСОБА_5 ( АДРЕСА_6 ) від 25.07.2017 року Лубенське КЖЕУ повідомило, що опалювальні прилади, які розташовані в 1-ому під`їзді житлового будинку АДРЕСА_5 , демонтовані від мережі теплопостачання для проведення профілактичних робіт. (а.с.151).
Згідно розрахунку заборгованості по оплаті послуг з централізованого опалення місць загального користування будинку АДРЕСА_5 - ОСОБА_2 має заборгованість за період з лютого 2016 року по грудень 2018 року у розмірі 2 405 грн. 89 коп. (а.с.138-139).
12.11.2018 року у зв`язку з невиконанням п.28 Правил надання послуг з централізованого опалення ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго» направлено ОСОБА_4 вимогу щодо добровільного погашення заборгованості, яка утворилась станом на 01.11.2018 року у сумі 2 774,32 грн.(а.с.27).
Матеріали справи не містять відомостей отримання ОСОБА_4 цієї вимоги. 
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 сплачував ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго» за опалення МЗК, так:
за червень 2014 року - сплачено 100 грн.;
за липень 2014 року - сплачено 100 грн.;
за серпень 2014 року - сплачено 100 грн.;
за вересень 2014 року - сплачено 100 грн.;
за жовтень 2014 року - сплачено 100 грн.;
за квітень 2015 року - сплачено 125,98 грн.;
за березень 2015 року - сплачено 100 грн.;
за лютий, березень 2016 року - сплачено 250,50 грн.;
у квітні 2017 року сплачено заборгованість за 2015-2016 роки у розмірі 714 грн.;
за січень, лютий, березень 2017 року - сплачено 150 грн.;
у квітні 2017 року сплачено за опалення у період за 2016-2017 роки у розмірі 70 грн.;
за жовтень 2017 року - сплачено 20 грн.;
за грудень 2017 року - сплачено 50 грн.;
за січень 2018 року - сплачено 50 грн.;
за лютий 2018 року - сплачено 50 грн.;
за березень-квітень 2018 року - сплачено 50 грн.;
за жовтень-листопад 2018 року - сплачено 50 грн.;
за грудень 2018 року - сплачено 40 грн. та 30 грн;
за січень 2019 року - сплачено 40 грн.;
за лютий 2019 року - сплачено 40 грн.;
за березень 2019 року - сплачено 20 грн.,
а всього сплачено за період з липня 2014 року по березень 2019 року 2 350,18 грн.(а.с.95-99).

Задовольняючи позовні вимоги ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго» суд першої інстанції виходив з доведеності та обґрунтованості позовних вимог підприємства.

       Перевіряючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з таких міркувань.
       Спірні правовідносини з приводу постачання теплової енергії врегульовані ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року, а також Методикою розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення, затвердженою наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України № 359 від 31 жовтня 2006 року (втратила чинність – 25 січня 2019 року).
Положенням статей  20, 21 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» визначені обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов`язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов`язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.   
       Відповідно до пункту 12 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалювальній площі квартири за умови здійснення власником, балансоутримувачем будинку або виконавцем заходів з утеплення місць загального користування. У разі нездійснення таких заходів споживач не сплачує за опалення місць загального користування будинку.
Згідно пункту 28 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води споживачі, які встановили у квартирі багатоквартирного будинку індивідуальні (автономні) системи опалення, оплачують послуги з централізованого опалення місць загального користування будинку відповідно до методики, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.
       Методика розрахунку кількості теплоти …. встановлює порядок визначення витрат теплової енергії на опалення місць загального користування у багатоквартирних житлових будинках для встановлення розміру плати за неї споживачами (п.1.2). 
       У пункті другому Методики розрахунку кількості теплоти …. встановлені критерії і формули розрахунків для визначення витрат теплової енергії на опалення місць загального користування у багатоквартирних будинках за наявності/ відсутності приладів обліку теплової енергії. 
       У постановах Верховного Суду по справах з подібними фактичними обставинами та відповідними правовідносинами (від 26 лютого 2019 року у справі № 159/6776/18, від 03 жовтня 2019 року у справі № 539/2966/15-ц) зроблений висновок про те, що для споживачів послуг з централізованого опалення квартири кількість спожитої теплової енергії для її оплати, визначається згідно з пунктом 12 Правил; а для споживачів, які встановили у квартирі багатоквартирного будинку індивідуальні (автономні) системи опалення, кількість теплової енергії спожитої на опалення місць  загального користування для її оплати, визначається згідно з пунктами 2.1.-2.2. Методики, тобто пункт 12 Правил регулює порядок оплати за надання послуг опалення саме квартир, а не місць загального користування; натомість пункт 28, відповідно і Методика,  є спеціальними нормами, які регулють порядок розрахунку споживачами, які встановили у квартирі багатоквартирного будинку індивідуальні (автономні) системи опалення, за послуги з централізованого опалення місць загального користування будинку.
       Стверджуючи про недоведеність заявлених вимог, відповідач, зокрема, наполягає на тому, що вона як споживач не може нести відповідальність за несплату послуг у зв`язку з тим, що актом від 28 січня 2016 року (а.с.84) встановлений факт пошкодження ізоляції трубопроводів системи опалення у підвалі будинку. 
       Наведений довід не можна визнати обґрунтованим, оскільки ні п.28 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, ні Методика розрахунку кількості теплоти …. не містять норми про те, що у разі пошкодження теплової ізоляції на ділянках розподільчих трубопроводів у підвалі багатоквартирного будинку вимогу про оплату за фактичні втрати тепла теплопостачальна організація має пред`являти балансоутримувачу будинку, а не споживачу, у квартирі якого встановлена індивідуальна система опалення. 
       В апеляційній скарзі також наголошується, що позивачем не доведений сам факт надання послуг теплопостачання місць загального користування. У підтвердження таких доводів відповідач посилається на той же акт від 28 січня 2016 року.
       Зазначеним актом встановлено, що опалювальні прилади сходових клітин перебувають у незадовільному стані. В підвальному приміщенні прокладено розподільчі трубопроводи централізованого опалення сталевими теплоізольованими трубами, які частково потребують гідро та теплоізоляції. Також проведено заміри температури в під`їзді на сходовій клітині, яка складала в середньому +150 С при вуличній температурі +20 С. Акт складений за участю провідного інженера ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго» і він (акт) не містить висновку про відсутність теплопостачання на сходових клітинах.
       Як убачається з уточненого розрахунку заборгованості (а.с.138-139) плата за опалення місць загального користування у період з лютого 2016 року по квітень 2017 року включала плату за опалення сходових клітин і утрати теплової енергії розподільчими трубопроводами (підвал), а з жовтня 2017 року по грудень 2018 року – тільки плату за утрати теплової енергії розподільчими трубопроводами (підвал). Факт демонтажу приладів опалення на сходових клітинах у 2017 році визнається сторонами спору і підтверджений довідкою Лубенського КЖЕУ (а.с.151).
       Порядок врегулювання спору у разі неналежного надання або ненадання послуг виконавцем визначений пунктами 33-39 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води.
       Наведеним нормативним актом встановлено, що споживач повідомляє виконавця про неналежне надання або ненадання послуг. За результатами перевірки складається акт-претензія про неналежне надання або ненадання послуг (далі акт-претензія), який підписується споживачем та представником виконавця згідно з додатком 2. Акт-претензія складається у двох примірниках по одному для споживача та виконавця.
У разі неприбуття представника виконавця в установлений договором строк для проведення перевірки кількісних та/або якісних показників або необґрунтованої відмови від підписання акта- претензії такий акт вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два споживачі.
Акт-претензія реєструється уповноваженими особами виконавця у журналі реєстрації актів-претензій згідно з додатком 3. Виконавець зобов`язаний розглянути такий акт-претензію і повідомити протягом трьох робочих днів споживача про її задоволення або про відмову у задоволенні з обґрунтуванням причини такої відмови. У разі ненадання протягом установленого строку виконавцем відповіді вважається, що він визнав викладені в акті-претензії факти неналежного надання або ненадання послуг. Спори щодо задоволення претензій споживачів розв`язуються у суді. Споживач має право на досудове розв`язання спору шляхом задоволення пред`явленої претензії.
       Наданий у справу акт від 28 січня 2016 року не є актом-претензією у розумінні приписів пунктів 33-39 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води. У справі відсутні докази пред`явлення відповідачем вимог до позивача щодо перерахунку вартості послуг з теплопостачання місць загального користування у період після січня 2016 року у зв`язку з їх неналежною якістю, або у зв`язку з ненаданням таких послуг взагалі. 

       Стосовно доводів апеляційної скарги про неврахування позивачем у розрахунку заборгованості 714 грн. оплати за послуги, здійснені 13 квітня 2017 року, апеляційний суд звертає увагу, що згідно квитанції (а.с.97) оплата проведена у рахунок погашення боргу за 2015 рік.

       Підсумовуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку про доведеність факту надання позивачем послуг з опалення місць загального користування у період з лютого 2016 року по грудень 2018 року, а також про відповідність розрахунку вартості наданих послуг вимогам спеціальних нормативних актів. 

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, помилково вважав, що співвласники квартири несуть солідарну відповідальність за невиконання умов договору про надання комунальних послуг, зокрема послуг з опалення місць загального користування, і стягнув усю суму заборгованості з одного із співвласників за відсутності доказів існування між співвласниками угоди (домовленості) про визначення уповноваженого власника квартири. 
Відповідно до ст.48 ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.
Відповідачем є особа, яка, на думку позивача, своєю діяльністю (діями або бездіяльністю) порушила його права та до якої позивач направляє свої позовні вимоги (свій позов), звернувшись при цьому до суду. 
За змістом ст.50, ст.51, ст.175 ЦПК України позивач самостійно визначає коло осіб (відповідачів), які мають відповідати по пред`явленим вимогам. 
Правові висновки суду касаційної інстанції у справі з подібними правовідносинами мають бути враховані судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин (ч.4 ст.263 ЦПК України). 
У постанові Верховного Суду від 20.09.2018 року по справі №522/7683/13-ц зроблені такі висновки у спорі з аналогічними правовідносинами і предметом спору: 
-споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі;
-в силу належності квартири на праві спільної часткової власності, кожен із співвласників має нести відповідальність відповідно до своєї частки у спільному майні, оскільки іншої домовленості між співвласниками щодо утримання квартири не встановлено, доказів визначення уповноваженого власника квартири не надано.  
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є співвласником квартири АДРЕСА_1 і їй належить на праві приватної спільної часткової власності ј даної квартири (а.с.6). 
Матеріали справи не містять відомостей щодо інших співвласників квартири АДРЕСА_1 .
ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго» позовних вимог до інших співвласників квартири АДРЕСА_1  як споживачів послуг не пред`явило. 
ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго» мало б з`ясувати коло співвідповідачів у справі та залучити їх до участі у справі, а за відсутності можливості отримати відповідні докази клопотати перед судом про витребування таких доказів в порядку ст.84 ЦПК України та на підставі отриманих доказів пред`явити вимоги до всіх співвласників.
Проте, ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго» диспозитивно використало свої процесуальні права та пред`явило вимоги виключно до одного з співвласників квартири.

Отже, відповідач, як один із співвласників має нести відповідальність за порушення зобов`язань лише відповідно до розміру його частки у спільному майні, а саме 2 405,89 /4 = 601 грн. 47 коп. 

Частиною 13 ст. 141 ЦПК України визначено, що суд апеляційної чи касаційної інстанціях, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. 
Частиною 1 та п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову. 
Згідно ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). 

З матеріалів справи вбачається, що ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго» подаючи позовну заяву сплатило 1 728,90 грн. та 192,10 грн. судового збору (а.с.1,2).
Заочним рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 05 липня 2019 року стягнуто з Руднянської- ОСОБА_2 на користь ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго»  1 921 грн судового збору.
Судом першої інстанції 12.08.2019 року видано виконавчий лист та направлено його на виконання (а.с.118).
Згідно постанови ВДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) від 28.04.2020 року про закриття виконавчого провадження на виконанні у державного виконавця перебував виконавчий лист щодо стягнення з Руднянської- ОСОБА_2 на користь ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго»  1 921 грн судового збору за виконавчим листом № 539/824/19 від 12.08.2019 року. Рішення суду виконане в повному обсязі відповідно з виконавчим документом та закрито виконавче провадження (а.с.117).
Таким чином, рішення суду першої інстанції в частині стягнення з Руднянської- ОСОБА_2 на користь ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго»  1 921 грн судового збору підлягає скасуванню.
Позовні вимоги ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго»  задоволено частково на 24,9 %. 
ОСОБА_1 має право звернутись до апеляційного суду з заявою відповідно п. 4 ч.2 ст. 444 ЦПК України, та вирішити питання повороту виконання рішення суду.
Подаючи заяву про перегляд заочного рішення суду, ОСОБА_1 сплачено 420,40 грн. судового збору (а.с.67), за апеляційну скаргу сплачено 1 318,21 грн. (а.с.164), тобто всього сплачено 420,40 + 1318,21 = 1 738,61 грн.
Апеляційна скарга задоволена на 100% - 24,9 % = 75,10%, отже відповідач має право на стягнення з позивача 1 738,61 грн. / 100 х 75,10% = 1 305,69 грн.

Керуючись ст.367, ст.374 ч.1 п.2, ст.376 ч.1 п.4, ст.382, ст.384 ЦПК України, апеляційний суд, 

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 26 жовтня 2020 року скасувати, ухваливши нове рішення.

Позов Обласного комунально виробничого підприємства теплового господарства «Лубнитеплоенерго» до ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Обласного комунально виробничого підприємства теплового господарства «Лубнитеплоенерго» заборгованість за опалення місць загального користування будинку відповідно до частки відповідача у спільному майні у розмірі 601 грн. 47 коп.

Стягнути з Обласного комунально виробничого підприємства теплового господарства «Лубнитеплоенерго» на користь ОСОБА_1 1 305,69 грн. (одна тисяча триста п`ять) 69 копійок судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 12 січня 2021 року.

Головуючий суддя                                                  О.А. Лобов

Судді:                                                                              А.І.Дорош

                                                                                           В.М.Триголов