П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №  296/3177/17 
Головуючий у 1-й інстанції:  Адамович О.Й. 
          Суддя-доповідач:  Гонтарук В. М. 

16 лютого 2021 року
м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Гонтарука В. М. 
суддів:  Білої Л.М.  Курка О. П. 
секретар судового засідання: Аніщенко А.О.,
за участю:
представника позивача: Луговського Юрія Вячеславовича

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  представника ОСОБА_1  на  рішення   Корольовського районного суду м. Житомира  від  07 грудня 2020 року (ухвалене в м. Житомир) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Житомирській області, третя особа: головний інспектор будівельного нагляду інспекційного відділу  Управління Державної архітектурно - будівельної інспекції у Житомирській області про  скасування постанов, 
В С Т А Н О В И В :
в квітні 2020 року позивач звернулась до суду з позовом до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Житомирській області, третя особа: головний інспектор будівельного нагляду інспекційного відділу  Управління Державної архітектурно - будівельної інспекції у Житомирській області про скасування постанов.
Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 07 грудня 2020 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник позивача звернувся до суду з апеляційною скаргою.
В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування всіх обставин справи що призвело до неправильного її вирішення.
15 лютого 2021 року від відповідача  надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено про безпідставність доводів апеляційної скарги.
Представник позивача в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав, просив суд їх задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлено завчасно та належним чином. Причини неявки суду не відомі..
Відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до ч. 1 ст. 308 КАС України, з урахуванням доводів викладених у відзиві, дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати, виходячи з наступного.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи неоспорені факти про те, що з метою проведення позапланової перевірки на об`єкті "Реконструкція власної двоповерхової будівлі столярний цех із прибудовою закритого навісу на власній земельній ділянці за адресою: вул.Незнайка,105, с.Станишівка, Житомирського району, Житомирської області" посадовим особам Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Житомирській області 09.02.2017  було видано направлення №78/17-к, строком дії з 14.02.2017 по 27.02.2017 (а.с.45).
За результатами перевірки складено акт від 27.02.2017, в якому зафіксовано допущені позивачем порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності на об`єкті будівництва.
У зв`язку з чим головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Житомирській області Бардаш М.В. позивачу внесено приписи від 27.02.2017 №17/17-к та №18/17-к про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил (а.с.14-15).
Водночас, стосовно позивача 27.02.2017 було складено два протоколи про адміністративне правопорушення, відповідальність за які передбачена ч.ч. 16, 17 ст. 96 Кодексу України про адміністративне правопорушення.
На підставі вищевказаних протоколів головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Житомирській області Бардаш М.В. 10.03.2017 року було прийнято постанови №14-ф та №15-ф про накладення на позивача штрафу у розмірі 6800,00 грн. кожна.
Зі змісту вказаних постанов вбачається, що згідно даних зазначених в декларації про початок виконання будівельних робіт на об`єкті «Реконструкція власної двоповерхової будівлі під столярний цех із прибудовою закритого навісу на власній земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 » технічний нагляд та  авторський нагляд за будівництвом здійснюють інженери технічного нагляду ОСОБА_2 (кваліфікаційний сертифікат: серія АТ №001613) згідно наказу про призначення відповідального за проведення технічного нагляду №5 від 13.03.2014 року та інженер - проектувальник ОСОБА_3 .
Проте, відповідно наданих пояснень ОСОБА_3 та ОСОБА_2 від 24.02.2017 року, авторський та технічний нагляд на об`єкті ними  не здійснювався, у зв`язку з неповідомленням відповідального за здійснення авторського та технічного нагляду про початок виконання будівельних робіт на об`єкті. Договір на здійснення авторського та технічного нагляду не укладався, що підтверджується вищезазначеними письмовими поясненнями ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Внаслідок чого, замовник не забезпечив здійснення авторського та технічного нагляду на об`єкті будівництва згідно з вимогами містобудівного законодавства.
Вважаючи спірні постанови протиправними позивач звернувся до суду для їх скасування.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами,колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ч.1 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державним архітектурно-будівельним контролем є сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.
Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Згідно з п.п. 5, 7 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року №553, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом. Позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачає складення протоколу про адміністративне правопорушення у присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, з врученням їй копії протоколу. В процесі розгляду справи особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, повинна бути забезпечена можливість користуватись правами, визначеними Порядком накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затверджена постановою КМ України № 244 від 06.04.1995р. (надалі - Порядок). Однак, як встановлено судом апеляційної інстанції, відповідачем не дотримано норми вказаного Порядку.
Згідно пункту 9 Порядку №553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб`єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об`єкт будівництва.
Повноваження посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки визначені частиною четвертою статті 41 Закону №3038-VI, положення якої також кореспондуються з пунктом 11 Порядку №553
Так, відповідно до п.11 цього Порядку, посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час проведення перевірки мають право, зокрема: у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, містобудівних умов та обмежень, затвердженого проекту або будівельного паспорта забудови земельної ділянки видавати обов`язкові для виконання приписи щодо: усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил; зупинення підготовчих та будівельних робіт.
У відповідності до пункту 12 Порядку №553 посадові особи органу державного архітектурно-будівельного контролю під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю зобов`язані: у повному обсязі, об`єктивно та неупереджено здійснювати державний архітектурно-будівельний контроль у межах повноважень, передбачених законодавством; дотримуватися ділової етики у взаємовідносинах із суб`єктами господарювання та фізичними особами; ознайомлювати суб`єкта містобудування чи уповноважену ним особу з результатами державного архітектурно-будівельного контролю у строки, передбачені законодавством; за письмовим зверненням суб`єкта містобудування надавати консультативну допомогу у здійсненні державного архітектурно-будівельного контролю.
За приписами пунктів 13 та 14 Порядку №553 суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, має право: вимагати від посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю дотримання вимог законодавства; перевіряти наявність у посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю службових посвідчень; бути присутнім під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю; за результатами перевірки отримувати та ознайомлюватись з актом перевірки, складеним органом державного архітектурно-будівельного контролю; подавати в письмовій формі свої пояснення, зауваження або заперечення до акта перевірки, складеного органом державного архітектурно-будівельного контролю за результатами перевірки.
Суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, зобов`язаний: допускати посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю до проведення перевірки за умови дотримання порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю; виконувати вимоги органу державного архітектурно-будівельного контролю щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності; подавати документи, пояснення, довідки, відомості, матеріали з питань, що виникають під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.
У разі відмови суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, у допуску посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю до проведення перевірки складається відповідний акт.
Відповідно до пунктів 16-23 Порядку №553 за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.
У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт (далі - припис).
Акт перевірки складається у двох примірниках. Один примірник надається суб`єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, а другий залишається в органі державного архітектурно-будівельного контролю.
Акт перевірки підписується посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, яка провела перевірку та суб`єктом містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль.
Припис складається у двох примірниках. Один примірник припису залишається в органі державного архітектурно-будівельного контролю, а інший надається суб`єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль.
Припис підписується посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, яка провела перевірку.
Якщо суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, не погоджується з актом перевірки, він підписує його із зауваженнями, які є невід`ємною частиною такого акта.
Як було зазначено вище, посадовими особами відповідача 27.02.2017 року було складено акт перевірки, в якому зафіксовано допущені позивачем порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності на об`єкті будівництва.
У зв`язку з чим головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Житомирській області Бардаш М.В. позивачу внесено приписи від 27.02.2017 №17/17-к та №18/17-к про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил (а.с.14-15).
Також, 27.02.2017 відповідачем було складено два протоколи про адміністративне правопорушення, відповідальність за які передбачена ч.ч. 16, 17 ст. 96 Кодексу України про адміністративне правопорушення.
Щодо правомірності складання відповідачем протоколів про адміністративне правопорушення та акту перевірки, колегія суддів зазначає наступне.
В судовому засіданні представник позивача зазначив, що позивач не заперечує, що під час перевірки  була присутня на об`єкті будівництва, водночас у її присутності, а  ні протоколів, а ні акту перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил інспекторами не було складено та із вказаними документами позивач не була ознайомлена, про що свідчить форма вищезазначених документів, а саме те, що вони були оформлені за допомогою оргтехніки (комп`ютеру та принтеру), які  на об`єкті будівництва відсутні, що вказує на їх не відповідність Порядку  №533.
Крім того, судова колегія звертає увагу на те, що на протоколах про адміністративне правопорушення у місці  "Підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності" зазначено - ОСОБА_1 з протоколами ознайомлена, від підпису відмовилась, що з урахуванням встановлених обставин свідчить про недостовірність зазначених обставин у протоколах.
З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з доводами апелянта, що  відповідач порушивши законодавчо визначений Порядок, позбавив позивача можливості захистити свої права у встановлений законодавством спосіб.
Згідно з  ч.2 ст.19 Конституції України  діяльність органів державної влади здійснюється у відповідності до спеціально-дозвільного типу правового регулювання, яке побудовано на основі принципу «заборонено все, крім дозволеного законом; дозволено лише те, що прямо передбачено законом». Застосування такого принципу суттєво обмежує цих суб`єктів у виборі варіантів чи моделі своєї поведінки, а також забезпечує використання ними владних повноважень виключно в межах закону і тим самим істотно обмежує можливі зловживання з боку держави та її органів.
Вчинення ж державним органом чи його посадовою особою дій у межах компетенції, але непередбаченим способом, у непередбаченій законом формі або з виходом за межі компетенції є підставою для визнання таких дій та правових актів, прийнятих у процесі їх здійснення, неправомірними та незаконними і відповідно - підставою для притягнення таких суб`єктів до відповідальності.
Правова процедура (fair procedure - справедлива процедура), яка є складовою принципу законності та принципу верховенства права і передбачає правові вимоги до належного прийняття актів органами публічної влади, встановлює межі вчинення повноважень органом публічної влади і в разі її неналежного дотримання дає підстави для оскарження таких дій особою, чиї інтереси вона зачіпає, до суду.
Встановлена правова процедура як складова принципу законності та принципу верховенства права є важливою гарантією недопущення зловживання з боку органів публічної влади під час прийняття рішень та вчинення дій, які повинні забезпечувати справедливе ставлення до особи; спрямована на забезпечення загального принципу юридичної визначеності, складовою якої є принцип легітимних очікувань як один з елементів принципу верховенства права.
У рішенні Європейського суду з прав людини /ЄСПЛ/ від 20.01.2012р. у справі «Рисовський проти України» підкреслено особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що в разі коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема якщо справа впливає на основоположні права людини, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах
Аналізуючи доводи апелянта стосовно протиправності винесених постанов №14-ф та №15-ф від 10 березня 2017 року про накладення на позивача штрафу у розмірі 6800,00 грн. кожна, суд апеляційної інстанції зазначає слідуюче.
Відповідно до п.16  Порядку № 533  справа про правопорушення у сфері містобудівної діяльності розглядається посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, до повноважень якої належить розгляд таких справ, протягом 15 днів з дня одержання зазначеною особою протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та інших матеріалів справи.
Пунктом 17 Порядку №533, визначено, що справа може розглядатися за участю суб`єкта містобудування, який притягається до відповідальності, або його уповноваженого представника, експертів, інших осіб. Відомості про час і місце розгляду справи повідомляються суб`єкту містобудування, який притягається до відповідальності, та іншим особам, які беруть участь у розгляді справи, не пізніше як за три доби до дня розгляду.
Як вбачається зі змісту протоколів, в останніх було зазначено про те, що особі яка притягається до відповідальності, повідомлено , що розгляд  справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 10 год. 30 хв. 10 березня 2017 року у приміщенні Управління державної архітектурно - будівельної інспекції у Житомирській області.
Водночас, як уже було зазначено судом апеляційної інстанції, протоколи про адміністративне правопорушення були винесені без участі позивача, доказів зворотнього відповідачем до суду не надано. 
При цьому зі змісту протоколів про адміністративне правопорушення вбачається, що вони були надіслані позивачу рекомендованим листом з повідомленням 01.03.2017 року, що на переконання відповідача свідчить про завчасне повідомлення останньої про розгляд справи про адміністративне правопорушення.
Проте, колегія суддів звертає увагу, що в матеріалах справи містяться копії конвертів, зі змісту яких вбачається, що протоколи про адміністративне правопорушення на розгляд справи про адміністративне правопорушення на 10.03.2017 року були надіслані відповідачем ОСОБА_1 лише 09.03.2017 року, що свідчить про протиправність дій відповідача щодо своєчасного повідомлення особи про розгляд даної справи, підтвердження отримання позивачем даних протоколів, які засвідчують, на думку відповідача, факт належного повідомлення її про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, до суду Управлінням Державною архітектурно - будівельною інспекцією у Житомирській області не надано.
Більше того, колегія суддів зазначає, що адреса на яку, як стверджує відповідач було надіслано протоколи зазначена: АДРЕСА_2 , тоді як позивач проживає за адресою: АДРЕСА_2 , що також зазначено як в протоколах так і в постановах по справах про адміністративне правопорушення.
Вказане  підтверджує порушення відповідачем п.17 Порядку № 533, щодо завчасного повідомлення позивача про розгляд справи про адміністративне правопорушення.
Судова колегія зазначає, що п.20 Порядку № 533 визначено, що посадова особа органу державного архітектурно- будівельного контролю, до повноважень якої належить розгляд справ, під час підготовки справи до розгляду з`ясовує:
1)чи належить до її компетенції розгляд цієї справи;
2)чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності:
3)чи сповіщено суб`єкта містобудування, щодо якого складено протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, про час і місив розгляду справи;
4)чи витребувані необхідні додаткові матеріали:
5)чи підлягають задоволенню клопотання (за наявності) суб`єкта містобудування, який притягається до відповідальності, або інших осіб, що беруть участь у справі.
Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законам передбачено адміністративну відповідальність.
Тобто, адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він також повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.
Щодо посилання відповідача про винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення в межах повноважень та у спосіб, передбачений положеннями Кодексу України про адміністративні правопорушення, колегія суддів зазначає наступне.
Положеннями ч.ч.2 та 3 ст.41 Закону № 3038 та п.11 Порядку №553 передбачено права органів державного архітектурно-будівельного контролю та їх посадових осіб.
Так, орган державного архітектурно-будівельного контролю розглядає відповідно до закону справи про адміністративні правопорушення та справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.
Посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право, в тому числі, складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону, а також видавати обов`язкові для виконання приписи.
Положеннями ст.ст.213, 217 та 244-6 КУпАП визначено органи (посадові особи), уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, та підвідомчість справ про адміністративні правопорушення, в тому числі передбачено право головних інспекторів будівельного нагляду органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення.
Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Положеннями ст.283 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.
Згідно зі ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Проте, як встановлено судом апеляційної інстанції, розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувався без участі позивача, доказів про завчасне повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи відповідачем ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції не надано, що свідчить про протиправність дій відповідача.
Разом з тим, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що постанова по справі про адміністративне правопорушення № 14-Ф винесена 10.03.2017 року, при цьому згідно відмітки, копію постанови надіслано рекомендованим листом з повідомленням 01.03.2017 року, тобто раніше прийнятої постанови.
Аналізуючи доводи апелянта щодо відсутності в діях позивача складу адміністративного правопорушення визначеного ч.16,17 ст.96 КУпАП, колегія суддів вказує на слідуюче.
Відповідно до п.2. Постанови Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 р. № 466 «Порядок виконання підготовчих та будівельних робіт» (надалі - Порядок №466) визначено, що:
будівельні роботи - це роботи з нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту; 
підготовчі роботи - це роботи з підготовки земельної ділянки, влаштування огородження будівельного майданчика та знесення будівель і споруд, порушення елементів благоустрою в межах відведеної земельної ділянки, вишукувальні роботи, роботи із спорудження тимчасових виробничих та побутових споруд, необхідних для організації і обслуговування будівництва, улаштування під`їзних шляхів, складування будівельних матеріалів, підведення тимчасових інженерних мереж, а також з винесення інженерних мереж та видалення зелених насаджень;
Статтею 35 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 р. № 466 визначено, що підготовчі роботи можуть виконуватися в рамках отриманого Дозволу на виконання будівельних робіт.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що на сторінці 4 акту перевірки у розділі 11 зазначено, що на час перевірки на об`єкті «Реконструкція власної двоповерхової будівлі під столярний цех із прибудовою закритого навісу на власній земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 » будівельні роботи не виконуються.
Крім того, вказано, що станом на 14.02.2017 року замовником було виконано наступні будівельні роботи:
-земляні роботи;
-влаштування щебеневої підготовки (зі слів замовника);
-влаштування фундаментів з фундаментних стінових блоків (зі слів замовника);
- влаштування залізобетонного поясу на відм-1,000 (зі слів замовника)
- монтаж металевих конструкцій стійок;
- монтаж металевих конструкцій ферми Ф-2( в вісях «4/1-5» «А-Д») в кількості 5 шт та Ф-4 (в вісях «4/1-5» «Д/1) в кількості 1шт;
- влаштовано металеві сходи по фасаду існуючої будівлі.
Згідно ч.1,2 ст.11 Закону України "Про архітектурну діяльність"  під час будівництва об`єкта архітектури здійснюється авторський та технічний нагляди.
Технічний нагляд забезпечується замовником та здійснюється особами, які мають кваліфікаційний сертифікат.
Авторський нагляд здійснюється архітектором - автором проекту об`єкта архітектури, іншими розробниками затвердженого проекту або уповноваженими ними особами. Авторський нагляд здійснюється відповідно до законодавства та договору із замовником.
Порядок проведення авторського і технічного наглядів установлюється Кабінетом Міністрів України,
Постановою КМУ від 11 липня 2007 р. N 903 затверджено Порядок здійснення авторського та технічного нагляду під час будівництва об`єкта архітектури, а саме:
Згідно пункту 2 вказаного порядку, авторський нагляд здійснюється архітектором - автором проекту об`єкта архітектури, іншими розробниками затвердженого проекту або уповноваженими особами (далі - генеральний проектувальник) відповідно до законодавства та договору із замовником (забудовником) протягом усього періоду будівництва і передбачає контроль за відповідністю будівельно-монтажних робіт проекту.
Технічний нагляд забезпечує замовник (забудовник) протягом усього періоду будівництва об`єкта з метою здійснення контролю за дотриманням проектних рішень та вимог державних стандартів, будівельних норм і правил, а також контролю за якістю та обсягами робіт, виконаних під час будівництва або зміни (зокрема шляхом знесення) такого об`єкта.
Тобто, з аналізу вищенаведених положень вбачається, що авторський та технічний нагляд ведеться виключно протягом усього періоду або під час будівництва.
Проте, під час апеляційного розгляду справи, судом апеляційної інстанції було встановлено, що крім підготовчих робіт будь які інші роботи на об`єкті за адресою АДРЕСА_1 проведені не були, що на думку суду виключає необхідність ведення технічного та авторського нагляду.
Також, вказані обставини були встановлені судом першої інстанції під час допиту свідка ОСОБА_2 , який повідомив, що  ним фактично не здійснено технічного нагляду, оскільки замовником не було попереджено про початок будівельних робіт та відповідно між ними договір на здійснення технічного нагляду підписаний не був. Окрім того, вказав, що роботи на об`єкті не були розпочаті.
Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За таких обставин, відповідач у справі зобов`язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та, зокрема, довести факт вчинення позивачем порушення вимог ч.1,2 ст.11 Закону України " Про архітектурну діяльність"  відповідними доказами.
Разом з тим, відповідно до ч. 5 ст. 77 КАС якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.
Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що відповідачем не підтверджено належними та допустимими доказами правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.ч.16,17 ст.96 КУпАП при винесенні постанов про накладення адміністративного стягнення від 10.03.2017 року  №14- Ф та 15-Ф та не дотримано вимог статей 245 та 280 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин, вирішення її в точній відповідності з законом.
Отже, за наведених вище обставин колегія суддів вважає, що  спірні постанови відповідачем винесено без з`ясування всіх вищезазначених обставин.
З урахуванням того, що представник позивача надав докази, в розумінні ст.ст. 72-77 КАС України, а суд першої інстанції не надав належних, аргументованих обґрунтувань вказаним доказам та обставинам, які  підтверджують факт не здійснення будівельних робіт позивачем за адресою: АДРЕСА_1 , тому колегія суддів знаходить усі підстави для скасування оскаржуваних постанов.
У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення зокрема є, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат колегія суддів виходить з такого.
Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Частиною 6 ст.139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Отже враховуючи те, що за результатом апеляційного розгляду, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги та  задоволення позовних вимог тому на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати понесені на сплату судового збору, за подання  апеляційної скарги.
Як встановлено з матеріалів справи за подання апеляційної скарги ОСОБА_1 згідно дублікату квитанції №0.0.1981771020.1 від 18.01.2021 року сплачено судовий збір в розмірі 1920 грн.
Таким чином на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Житомирській області судовий збір в розмірі 1920  грн.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 

П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 задовольнити  повністю.
Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 07 грудня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Житомирській області, третя особа: головний інспектор будівельного нагляду інспекційного відділу  Управління Державної архітектурно - будівельної інспекції у Житомирській області про скасування постанов скасувати.
Визнати протиправними та скасувати постанови №14- Ф та 15-Ф Управління державної архітектурно - будівельної інспекції у Житомирській області від 10 березня 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.ч. 16 та 17 ст.96  КУпАП.
Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за за ч.ч. 16 та 17 ст.96  КУпАП, закрити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Житомирській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1920 грн.
Постанова суду набирає законної сили у порядку ст.ст. 272, 325 КАС України та відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України не може бути оскаржена.

Головуючий	 	 	Гонтарук В. М.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Біла Л.М.    Курко О. П.