Справа № 463/5725/18                        Головуючий у 1 інстанції: Леньо С.І. 
Провадження № 22-ц/811/3171/20                Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

28 січня 2021 року м.Львів

Справа № 463/5725/18
 Провадження № 22ц/811/3171/20

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,
суддів : Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.
секретар Іванова О.О.

розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова, постановлену у м. Львові 23 жовтня 2020 року у складі судді  Леньо С.І.,
у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Таскомбанк» (правонаступника Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк») про визнання кредитного договору недійсним,-

                                               встановив:
       
4 жовтня 2018 року позивач звернувся з цим позовом.
Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 23 жовтня 2020 рокупозовну заяву залишено без розгляду. 
Ухвалу суду оскаржив позивач. В апеляційній скарзі посилається на порушення судом норм процесуального права. Просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Вказує, що суд першої інстанції в порушення ЦПК України не реалізував його (позивача) законне право та волевиявлення на розгляд справи у його відсутності. Стверджує, що 27 січня 2020 року ним подано до суду клопотання про розгляд справи у його (позивача) відсутності. Зазначає, що суд не прийняв до уваги вказане клопотання. Вказує, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.В матеріалах справи є його (позивача) клопотання про розгляд справи у його відсутність, що, виключає можливість винесення судом ухвали про залишення позовної заяви без розгляду. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 183 ЦПК України, суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду. Зазначає, що клопотання від 27 січня 2020 року про розгляд справи у його відсутності суд йому не повертав, тому таке клопотання подано із додержанням вимог ч.ч. 1 та 2 ст. 183 ЦПК України.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити.
Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.

Постановляючи ухвалу суд першої інстанції виходив з такого.
В судове засідання 26 серпня 2020 року позивач та його представник ОСОБА_2 не з`явилися, хоча про дату, час і місце цього засідання судом були повідомлені належним чином під розписку, що стверджується повідомленням про вручення поштового відправлення – судової повістки про виклик в засідання.
Представник позивача подав заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з захворюванням, не подавши доказів поважності причин неявки. 
Позивач причин неявки суду не повідомив. 
В судове засідання 23 жовтня 2020 року позивач та його представник, будучи належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи, не з`явилися, причин неявки не повідомили, заяви про розгляд справи у відсутності сторони позивача не надали. 
Відповідно до ч.3 ст.131 ЦПК України судом визнано, що позивач повторно не з`явився до суду без поважних причин. 
З урахуванням встановленого, суд першої інстанції прийшов до висновку про залишення позову без розгляду.
Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції.
Встановлено, що справа перебувала в провадженні суду першої інстанції з 4 жовтня 2018 року.

27 січня 2020 року представником позивача подано клопотання про розгляд справи у відсутності позивача та його представника, а також про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст. 183 ЦПК України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду. 

Розгляд справи неодноразово відкладався.
Відповідно до п.2 ч.2, ч.5 ст.223 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними .
Відповідно до п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
Підстави для постановлення оскаржуваної ухвали від 23 жовтня 2020 року були відсутні, оскільки представником позивача 27 січня 2020 року подано заяву про розгляд справи у відсутності позивача та його представника (а.с.206).
Враховуючи наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку про підставність апеляційної скарги та необхідність скасування оскаржуваної ухвали у зв`язку з порушенням норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали, що перешкоджає руху по справі, та не відповідає вимогам закону.
Керуючись: ст. 367, п.6 ч.1 ст.374, ст.ст. 379, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 23 жовтня 2020 року, скасувати і направити справу для продовження розгляду до Личаківського районного суду м. Львова.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову складено та підписано 28 січня 2021 року.

Головуючий :

Судді :