ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
24 березня 2021 року           справа №200/687/21-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача: Міронової Г.М., суддів: Геращенка І.В., Казначеєва Е.Г., секретаря судового засідання Тішевського В.В., позивача особисто, представника відповідача Вірченко Ю.М.,  розглянув у  відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України  на рішення  Донецького окружного адміністративного суду від 02 лютого 2021 р.  (у повному обсязі складено 02 лютого 2021 у м. Слов`янськ Донецької області) у справі  № 200/687/21-а (головуючий І інстанції суддя Кошкош О.О.)   за позовом    ОСОБА_1   до   Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України   про  визнання протиправною та скасування постанови,

                                              ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з  позовною заявою до  Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в якому просив  визнати протиправною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 64018049 від 04 січня 2021, винесену головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рубель Інною Вікторівною та вирішити питання судових витрат (т. 1 а.с. 1-13).
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 2 лютого 2021 року  адміністративний позов задоволено.
Скасовано постанову Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України  від 04 січня 2021 року про закінчення виконавчого провадження № 64018049.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (ідентифікаційний код 00015622, 01001, м. Київ, вул. Архітектора Городецького, 13)  на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5500 (п`ять тисяч п`ятсот) грн. 00 коп. (т. 2 а.с. 51-53).
Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, представник відповідача подав апеляційну скаргу,  в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що  державному виконавцю боржником були надані документи, що підтверджують виконання рішення суду до відкриття виконавчого провадження, а саме: службовою запискою Департаменту з питань судової роботи Мінюсту повідомлено про надання відповіді ОСОБА_1 від 28.12.2020 з додатком копії направленої інформації.
У виконавчому документі - виконавчому листі № 200/10064/20-а від 16.12.2020 вказані вимоги зобов`язального характеру, а саме: повторно розглянути запит ОСОБА_1 про надання публічної інформації від 09.10.2020 з урахуванням висновків суду, а висновки суду, згідно рішення від 16.12.2020 у справі № 200/10064/20-а - надати запитувану інформацію. Рішенням суду та виконавчим листом не передбачено надати певний зміст наданої інформації та здійснення інших дій при виконання судового рішення боржником.
Апелянт також зауважує, що  у виконавчому листі № 200/10064/20-а зобов`язано боржника повторно розглянути запит ОСОБА_1 про надання публічної інформації від 09.10.2020, в якому позивач просив надати «Номенклатуру справ Департаменту з питань судової роботи», що і було виконано боржником до відкриття виконавчого провадження. Форма, зміст відповіді та інші дії боржника з надання необхідної інформації у виконавчому листі відсутні.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач просив закрити апеляційне провадження з підстав відсутності повноважень у представника відповідача.
Суд зазначає, що  відповідно до Положення про Департамент державної виконавчої служби Департамент державної  виконавчої служби діє у складі Міністерства юстиції України та підпорядковується йому.
До складу Департаменту входить державна виконавча служба Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва і Севастополя, державна виконавча служба у районах, містах (містах обласного значення), районах у містах. 
За змістом Положення про відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, Відділ примусового виконання рішень є структурним підрозділом Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.
З урахуванням викладеного   Вірченко Ю.М. наділений повноваженнями представляти інтереси відповідача у справі.
Представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги і наполягав на її задоволенні.
Позивач проти задоволення апеляційної скарги заперечував. Сторони надали відповідні пояснення.
Частиною 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що  09 жовтня 2020 року ОСОБА_1 сформовано запит на отримання публічної інформації № 09/10-01, в якому він просив надати «Номенклатуру справ Департаменту з питань судової роботи» (т. 1 а.с. 21).
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 16.12.2020 у справі № 200/10064/20-а визнано протиправною бездіяльність заступника Міністра юстиції України з питань європейської інтеграції Коломієць Валерії Рудольфівни, що виявилася у відмові надати публічну інформацію - номенклатуру справ Департаменту з питань судової роботи, за його запитом на отримання публічної інформації № 09/10-01 від 09.10.2020 року, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 09.10.2020 за № ПІ-Т-3680; зобов`язано Міністерство юстиції України повторно розглянути запит ОСОБА_1 про надання публічної інформації № 09/10-01 від 09.10.2020 року, зареєстрований у Міністерстві юстиції України 09.10.2020 за № ПІ-Т-3680, з урахуванням висновків суду, наведених у цьому рішенні (т. 1 а.с. 65-71).
30 грудня 2020 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 64018049 за виконавчим листом № 200/10064/20-а щодо зобов`язання Міністерства юстиції України повторно розглянути запит ОСОБА_1 про надання публічної інформації від 09.10.2020 № 09/10-01, зареєстрований у Міністерстві юстиції України від 09.10.2020 за № ПІ-Т-3680 з урахуванням висновків суду. Зазначено про негайне виконання (т. 1 а.с. 78-79).
31 грудня 2020 року Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України отримано службову записку в.о. директора Департаменту з питань судової роботи Божко В., в якій повідомлено про надання на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16.12.2020 у справі № 200/10064/20-а інформації, що запитувалася (т. 1 а.с. 28).
Додатками до службової записки є: 
- супровідний лист Міністерства юстиції України від 28.12.2020 № 58432/ПІ-Т-3680/9.1.3 про направлення на адресу ОСОБА_1 номенклатури справ Департаменту з питань судової роботи на 2020 рік;
- додаток з назвою «Номенклатура справ на 2020 рік» Міністерства юстиції України Департамент з питань судової роботи;
- підтвердження про направлення на електронну адресу позивача відповіді на запит, зареєстрований в Мін`юсті 09.10.2020 за № ПІ-Т-3680 (т. 1 а.с. 29-32).
04 січня 2021 року на підставі інформації, що отримана від Департаменту з питань судової роботи Мін`юсту від 31.12.2020 № 2947-9.1.3-20,  державним виконавцем прийнята постанова про закінчення виконавчого провадження (т. 1 а.с. 90-91).
Спірним у справі  є правомірність  прийняття  головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рубель Інною Вікторівною постанови про закінчення виконавчого провадження ВП № 64018049 від 04 січня 2021.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо  задоволення позовних вимог з огляду на наступне.
За унормуванням статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України "Про виконавче провадження" від 2 червня 2016 року № 1404-VIII (далі Закон № 1404-VIII), який є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо оцінки дій державної виконавчої служби.
Стаття 63 Закону № 1404-VIII передбачає, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.
За змістом пункту 1 частини 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону.
Приписи п. 9 ч. 1, ч. 2 ч. 3 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» обумовлюють, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі  фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.
Постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.
Виконавчий документ надсилається разом із постановою про закінчення виконавчого провадження до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.
Судами встановлено, що  на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16.12.2020 у справі № 200/10064/20-а на електронну адресу позивача були надіслані, зокрема: супровідний лист Міністерства юстиції України від 28.12.2020 № 58432/ПІ-Т-3680/9.1.3 про направлення на адресу ОСОБА_1 номенклатури справ Департаменту з питань судової роботи на 2020 рік; додаток з назвою «Номенклатура справ на 2020 рік» Міністерства юстиції України Департамент з питань судової роботи, що містить інформацію: індекси справ, заголовок справ, строк зберігання та номер статті за переліком, робочі позначки (а.с. 29-32).
Наказом Міністерства юстиції України від 08.10.2019 № 3101/5 затверджена Інструкція з діловодства в Міністерстві юстиції України (далі - Інструкція з діловодства в Міністерстві юстиції України) (т. 1 а.с. 161-204).
Керівникам структурних підрозділів апарату Міністерства юстиції України наказано на підставі п. 2 наказу Міністерства юстиції України від 08.10.2019 № 3101/5 забезпечити ведення діловодства з урахуванням вимог цієї Інструкції.
В пункті  38 розділу Ш «Організація електронного документообігу» Інструкції з діловодства в Міністерстві юстиції України занотовано, що вхідні, внутрішні, вихідні, інші документи незалежно від форми їх створення, підготовлені в Міністерстві, реєструються в СЕД. А пункт 39 передбачає: для забезпечення реєстрації документів у електронній та паперовій формах  в автоматизованому режимі заповнюється РМК, до якої вносяться всі обов`язкові та додаткові реквізити відповідно до вимог Інструкції з діловодства. 
Абзацом другим пункту 180 розділу У1 «Систематизація та зберігання документів у діловодстві»  Інструкції з діловодства в Міністерстві юстиції України визначено, що до номенклатури справ включаються назви справ, що формуються та відображають усі етапи роботи, яка документується в Міністерстві. Строки зберігання документів визначаються під час реєстрації або створення проекту документа автором.
Положеннями пункту 182 розділу VI Інструкції з діловодства в Міністерстві юстиції України передбачено, що номенклатура справ структурного підрозділу створюється в електронній формі (додаток 6) посадовою особою відповідальною за діловодство в підрозділі не пізніше 15 листопада поточного року та погоджується в Департаменті комунікації, документообігу та контролю.
Форма та зміст Додатку 6 до Інструкції з діловодства в Міністерстві юстиції України передбачає, зокрема, наявність кваліфікованого електронного підпису особи, відповідальної за діловодство у підрозділі укладання, якою сформовано таблицю (складено номенклатуру), керівника підрозділу укладання та відповідального (уповноваженого) працівника архіву Міністерства (т. 1 а.с. 210).
Таким чином, у разі відправлення документів в електронній формі, необхідним є наявність електронного підпису відповідальної особи і інших обов`язкових реквізитів обумовлених Інструкцією з діловодства в Міністерстві юстиції.
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що    наданий на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду у справі № 200/10064/20-а додаток «Номенклатура справ на 2020 рік» Міністерства юстиції Департамент  з  питань судової роботи містить перелік індексів справ, заголовки справ, строк зберігання, номера  статті  за  переліком,  робочі  позначки, однак за його обсягом, повнотою та оформленням він є неналежним і  не  відповідає вимогам Інструкції з діловодства в Міністерстві юстиції України.
Відповідачем не надано доказів відправлення позивачу  зазначених вище документів поштовою кореспонденцією.
Законом № 1404-VIII на державного виконавця покладено обов`язок перевіряти виконання рішення боржником, проте під час розгляду справи судом встановлено, що державний виконавець не переконався у фактичному виконанні у повному обсязі рішення Донецького окружного адміністративного суду у справі № 200/10064/20-а,  а тому   постанова про закінчення виконавчого провадження є передчасною та такою, що підлягає скасуванню, про що вірно зазначено судом першої інстанції.
Виходячи з наведеного вище, є вірним висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог позивача.  
Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Суд також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (заява N 4909/04 від 10 лютого 2010 року): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від    09 грудня 1994 року, серія A,303-A, п.  29).     
Відповідно до положень ч.1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись  статтями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, 
                                               
                                           ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України  на рішення  Донецького окружного адміністративного суду від 02 лютого 2021 р.   - залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 02 лютого 2021 р.    у справі  № 200/687/21-а  - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення в повному  обсязі в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 
Повне судове рішення складено 24 березня 2021 року.

Головуючий  суддя                                                                                           Г.М. Міронова

Судді                                                                                                                      І.В. Геращенко 

                                                                                                                        Е.Г. Казначеєв