Ухвала
22 лютого 2021 року
м. Київ
 
справа № 453/869/17
провадження № 61-5115св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В., Шиповича В. В.,
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 14 лютого 2019 року у справі за позовом Стрийської місцевої прокуратури Львівської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області до Верхньосиньовидненської селищної ради Сколівського району Львівської області та ОСОБА_1 , третя особа - Сколівська районна державна адміністрація Львівської області, про визнання недійсними рішення та державного акта на право власності на земельну ділянку, витребування земельної ділянки,
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Сколівського районного суду Львівської області від 19 липня 
2018 року у задоволенні позову відмовлено. 
Постановою Львівського апеляційного суду від 14 лютого 2019 року апеляційну скаргу прокуратури Львівської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області задоволено.
Рішення Сколівського районного суду Львівської області від 19 липня 
2018 року скасовано та ухвалено у справі нове рішення, яким позов Стрийської місцевої прокуратури Львівської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області задоволено.
Рішення Верхньосиньовидненської селищної ради Сколівського району Львівської області від 15 грудня 2008 року № 499 «Про передачу у власність гр. ОСОБА_1 земельної ділянки пл. 0,07 га для ведення садівництва» скасовано. Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 565170, виданий ОСОБА_1 , 03 серпня 2009 року (кадастровий номер земельної ділянки: 4624555300:02:003:0083, цільове призначення земельної ділянки: ведення садівництва) та зареєстрованого за № 010946000219 визнано недійсним.
Витребувано у ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,0700 га для ведення садівництва, розташовану у с. Дубина Сколівського району Львівської області, кадастровий номер земельної ділянки: 4624555300:02:003:0083 на території Верхньосиньовидненської селищної ради Сколівського району Львівської області в державну власність в особі Головного управління Держгеокадастру у Львівські області. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
У касаційній скарзі, поданій у березні 2019 року до Верховного Суду,                       ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права й порушення норм процесуального права, просив скасувати постанову суду апеляційної інстанції та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
У червні 2019 року справа надійшла до Верховного Суду.
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України (тут і далі по тексту в редакції, чинній на час подання касаційної скарги) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.
Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.
Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п`яти суддів.
Керуючись частиною тринадцять статті 7, частиною одинадцять статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Справу за позовом Стрийської місцевої прокуратури Львівської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області до Верхньосиньовидненської селищної ради Сколівського району Львівської області та ОСОБА_1 , третя особа - Сколівська районна державна адміністрація Львівської області, про визнання недійсними рішення та державного акта на право власності на земельну ділянку, витребування земельної ділянки за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду 
від 14 лютого 2019 року призначити до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.
Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному 
веб-порталі судової влади України.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді                                                                                                С. Ф. Хопта
Є. В. Синельников
В. В. Шипович