УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
15 березня 2021 року
м. Київ
 
справа № 396/3/21
провадження № 61-3472ск21 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Русинчука М. М. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Крата В. І. розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 в частині оскарження ухвали Кропивницького апеляційного суду від 23 лютого 2021 року про повернення апеляційної скарги у справі за позовом ОСОБА_1 до Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області, Голованівського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди,
ВСТАНОВИВ:
У 2021 році ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області, Голованівського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди.
Ухвалою Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 01 лютого 2021 року відкрито провадження у цій справі.
Не погоджуючись з цим судовим рішенням позивач подав апеляційну скаргу.
Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 23 лютого 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 01 лютого 2021 року повернуто.
Ухвала мотивована тим, що ухвала про відкриття провадження не входить до вичерпного переліку ухвал, визначених у частині першій статті 353 ЦПК України, які можуть бути оскаржені окремо від рішення суду, тому згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України підлягає поверненню.
04 березня 2021 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу апеляційного суду,справу направити за підсудністю до апеляційного суду, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.
Згідно із частиною першою статті 394 ЦПК України одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд у порушення норм процесуального права не звернув увагу на те, що ухвала суду першої інстанції була предметом апеляційного оскарження з підстав підсудності, тому вона підлягає оскарженню. Позивач не погоджується з ухвалою суду першої інстанції, оскільки вважає, що ця справа підлягає розгляду апеляційним судом в порядку першої інстанції. Вказує, що справа скарга має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики і справа має для позивача виняткове значення. Вважає, що суди попередніх інстанції порушили право позивача на справедливий судовий захист. 
У відкритті касаційного провадження належить відмовити з таких підстав.
Перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду, визначено у частині першій статті 353 ЦПК України.
Згідно із пунктом 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, зокрема, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.
У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 12 вересня 2018 року у справі № 752/1016/17 (провадження № 61-19138сво18) зроблено висновок, що «право на апеляційне оскарження учасники справи можуть реалізувати у порядку, визначеному процесуальним законом, не зловживаючи їхніми процесуальними правами у спосіб подання апеляційної скарги на ухвалу, що не може бути оскаржена до ухвалення рішення по суті спору й окремо від такого рішення».
Встановивши, що ухвала Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 01 лютого 2021 року щодо відкриття провадження у справі не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, суд апеляційної інстанції обґрунтовано повернув апеляційну скаргу.
Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).
Аналіз змісту касаційної скарги та оскарженої ухвали апеляційного суду свідчить, що правильне застосовування апеляційним судом норм права є очевидним, а касаційна скарга - необґрунтованою.
Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Керуючись статтями 260, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 в частині оскарження ухвали Кропивницького апеляційного суду від 23 лютого 2021 року про повернення апеляційної скарги у справі за позовом ОСОБА_1 до Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області, Голованівського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Судді                                                                                                             М. М. Русинчук
                                                                                                                        Н. О. Антоненко
В. І. Крат