Ухвала
 
29 січня 2021 року
м. Київ
 
справа № 754/10080/19
провадження № 61-584ск21 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 29 січня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 15 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Російської Федерації про відшкодування шкоди, завданої внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України,
встановив:
У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Російської Федерації, у якому просив стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти у розмірі 100 000, 00 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди.
Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 20 лютого 2014 року розпочалась збройна агресія Російської Федерації проти України, внаслідок якої негативні обставини викликали у нього душевні страждання, які він оцінює у розмір 100 000, 00 грн.
Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 29 січня 2020 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 15 грудня 2020 року, у задоволенні позову відмовлено.
13 січня 2021 року ОСОБА_1 засобами електронного зв`язку з накладенням цифрового підпису надіслав до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 29 січня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 15 грудня 2020 року.
Підставами касаційного оскарження рішення Деснянського районного суду м. Києва від 29 січня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 15 грудня 2020 рокузаявникзазначає неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права, а саме:
- суди попередніх інстанції в оскаржуваних судових рішеннях застосували норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 464/3789/17, від 25 червня 2019 року у справі № 924/1479/15, від 27 листопада 2019 року у справі № 750/6330/17, від 04 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17, від 20 січня 2020 року у справі № 902/803/17, від 30 січня 2020 року у справі № 904/1093/19, від 05 лютого 2020 року у справі № 924/196/19, від 01 вересня 2020 року у справі № 216/3521/16-ц;
- стосовно частини розгляду позовних вимог відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
Крім того, заявник обґрунтовує випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначних справах підлягають касаційному оскарженню. Зокрема зазначає, що справа стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а також справа стосується питання, що становить значний суспільний інтерес і має виняткове значення для заявника.
Касаційна скарга подана у строк, передбачений законом, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України.
Наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.  
Керуючись статтями 389, 390, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
ухвалив:
Відкрити касаційне провадження у вказаній справі.
Витребувати з Деснянського районного суду м. Києва цивільну справу № 754/10080/19 за позовом ОСОБА_1 до Російської Федерації про відшкодування шкоди, завданої внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 05 березня 2021 року. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                 М. Ю. Тітов
 
                                                                                                            І. О. Дундар
 
                                                                                                            Є. В. Краснощоков