ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2021 р.	Справа № 520/13973/2020	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Калиновського В.А.,
Суддів: Кононенко З.О. ,  Мінаєвої О.М. ,
за участю секретаря судового засідання Ковальчук А.С
          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬЯНС СТУДІО" на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 14.12.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Кухар М.Д., м. Харків, повний текст складено 14.12.20 року по справі № 520/13973/2020
          за позовом         Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬЯНС СТУДІО"  
          до         Головного управління ДПС у Кіровоградській області                 
          про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:
Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "АЛЬЯНС СТУДІО", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Кіровоградській області, в якому просив суд:
-визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 05 лютого 2020 року №0022105203 про застосування штрафу в розмірі 30% у сумі 1625703,0 грн. за затримку реєстрації ПН/РК до ПН від 31 до 60 календарних днів на суму ПДВ 5419010,0 грн.;
-визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 16 березня 2020 року №0038165203 про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податку на додану вартість юридичної особи у сумі 6773764,0 грн., що складається зі збільшення податкового зобов`язання на суму 5419011,0 грн. та нарахування штрафних санкцій в розмірі 1354753,0 грн.;
-вирішити в установленому законом порядку питання про розподіл судових витрат.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від  14.12.2020  адміністративний позов залишено без розгляду.
Позивач, не погодившись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи, порушення ним норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 14.12.2020 року по справі                               № 520/13973/2020 скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції, залишаючи позов без розгляду, порушив принцип рівності перед законом усіх учасників справи, закріплений у Кодексі адміністративного судочинства України (далі по тексту - КАС України), а також право на справедливий судовий розгляд та право на суд щодо ефективного доступу до суду відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод. Вважає, що суд першої інстанції порушив вимоги п.2 ч.3 ст. 205 КАС України, відповідно до яких у разі повторної неявки належно повідомленого учасника справи суд повинен був розглянути справу у відсутності позивача, а не залишати позов без розгляду.
В судове засідання сторони не прибулди, про дату, час та місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином.
Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, справа розглядається за відсутності сторін. 
Згідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, колегія суддів, враховуючи неявку у судове засідання всіх учасників справи,  вважає за можливе фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.
Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги ухвалу суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що ухвалою судді від 03.11.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі. Розгляд та вирішення справи визначено одноособовим складом суду у порядку загального позовного провадження.
Призначено підготовче засідання на 24 листопада 2020 року об 11:00 год.
24.11.2020 представник позивача в підготовче засідання не прибув, про причини неявки суд першої інстанції не повідомив. 
Внаслідок першої неявки позивача у підготовче судове засідання, останнє було відкладено на 03.12.2020 о 11:00.
В підготовче засідання, призначене на 03.12.2020, представник позивача не прибув, про причини неявки суд першої інстанції не повідомив.
Внаслідок неявки позивача у підготовче судове засідання, останнє було відкладено на 14.12.2020 о 11:30.
14.12.2020 представник позивача в судове засідання також не прибув, про причини неявки суд першої інстанції не повідомив. 
Залишаючи позов без розгляду, суд першої інстанції виходив з вищенаведених обставин та положень п.4 ч.1 ст.240 КАС України, оскільки позивач повторно, без поважних причин не прибув в підготовче засідання, не повідомив про причини неявки, та від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності. 
Надаючи правову оцінку встановленим судом першої інстанції обставинам справи та перевіривши правильність застосування ним норм процесуального права, а також виходячи з доводів апеляційної скарги та меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що позивач або його представник без поважних причин не прибули в підготовчі судові засідання, призначені судом на 24.11.2020, 03.12.2020, 14.12.2020, що підтверджується протоколами судового засідання.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач повідомлений про про дату, час та місце розгляду справи в підготовчому засіданні, призначеному відповідно на 24.10.2019 та на 04.11.2019 шляхом направлення на електронну пошту ухвали про відкриття провадження та повісток про виклик.
Наслідки неявки в судове засідання учасника справи визначено статтею 205 КАС України. Так, частиною п`ятою статті 205 КАС України передбачено, що у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо неявка перешкоджає розгляду справи. Якщо відповідач наполягає на розгляді справи по суті, справа розглядається на підставі наявних у ній доказів. До позивача, який не є суб`єктом владних повноважень, положення цієї частини застосовуються лише у разі повторної неявки.
Наведена норма кореспондується із закріпленим у пункті 4 частини першої статті 240 КАС України правилом, за яким позов залишається судом без розгляду, якщо позивач не прибув (повторно не прибув, якщо він не є суб`єктом владних повноважень) у підготовче засідання чи у судове засідання без поважних причин або не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.
Відповідно до частини другої статті 44 КАС України, учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Згідно із частиною першою статті 45 КАС України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.
Частиною другою статті 131 КАС України встановлено, що учасники справи, свідки, експерти, спеціалісти, перекладачі, які не можуть з поважних причин прибути до суду, зобов`язані завчасно повідомити про це суд.
Матеріали справи не містять поданого на виконання вимог цієї норми повідомлення представника товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬЯНС СТУДІО" про неможливість прибуття в судові засідання з поважних причин, заяви про розгляд справи за його відсутності чи відкладення  розгляду справи, отже, такі клопотання не подавались.
У розумінні КАС України позивач - це особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду. Як ініціатор судового розгляду справи, позивач насамперед має активно, не зловживаючи, використовувати власні процесуальні права. При цьому визначальними процесуальними обов`язками позивача є забезпечення представництва власних інтересів при розгляді адміністративної справи.
Беручи до уваги наведені обставини про належне та своєчасне повідомлення судом першої інстанції позивача про дату та час підготовчого судового засідання, повторне після відкладення розгляду справи, неприбуття його в судове засідання без повідомлення поважних причин неявки, неподання заяв про розгляд справи за його відсутності, колегія суддів вважає, що  суд першої інстанції дійшов правильного висновку про можливість застосування визначеного п.4 ч.1 ст.240 КАС України правового наслідку неявки позивача в підготовче судове засідання - залишення позову без розгляду.
Посилання апелянта на неправильне застосування судом першої інстанції положень пункту 2 частини 3 статті 205 КАС України, порушення права на справедливий судовий розгляд, права на суд щодо ефективного доступу до суду відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод  не можна визнати спроможними і достатніми підставами для скасування оскаржуваного судового рішення.
Загальнообов`язкові процесуальні правила статті 205 КАС України визначені для суду та особи, яка звертається до суду за захистом свого порушеного права чи обмеження свобод, з метою реалізації гарантій особи (кожного) на таке звернення.  
Правила цієї статті встановлюють умови та підстави, які спрямовані на те, щоб учасники судового процесу й, зокрема, суд не могли свавільно обмежити право особи на судовий розгляд справи по суті заявлених вимог через ухвалення будь-якого виду судового рішення, що припинить провадження у справі. Водночас правила цієї статті прописують наслідки та умови, які можуть настати для особи, яка не дотримується правил (процесу) судового провадження.
Так, за визначенням частини п`ятої цієї статті, якщо позивач два і більше разів не з`явився в судове засідання на судові виклики, не повідомив про причин неявки й не висловив свою позицію щодо можливості розгляду справи без його участі, такі дії фактично вказують на втрату процесуального інтересу до цього спору.
Відповідно до висновків Верховного Суду, висловлених в постанові від 18.12.2019 по справі № 9901/949/18, законодавче формулювання частини п`ятої «… якщо неявка перешкоджає розгляду справи» означає, що суд може розглянути позов по суті, однак не зобов`язаний цього робити. Це законодавче формулювання змістовно викладено у вигляді умови, яка в кожному конкретному випадку (правовій ситуації, казусові) повинна оцінюватися окремо в межах відповідних спірних правовідносин, які диктують її застосування.
Слід також зазначити, що ст. 12 КАС України визначено форми адміністративного судочинства.
За змістом ч.3 ст.12 КАС України загальне позовне провадження як форма адміністративного судочинства призначене для розгляду усіх справ, які через складність або інші обставини (кількістю учасників та особливостями предмета доказування) недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.
Розгляд справи в порядку загального позовного провадження передбачає проходження всіх передбачених кодексом стадій судового процесу, а саме:
-подання до відповідного суду позову, який відповідає вимогам процесуального закону;
-вирішення питання про відкриття провадження у справі (або залишення позовної заяви без руху, повернення позову, відмова у відкритті провадження);
-підготовче провадження, під час якого учасники подають суду заяви по суті справи, а також клопотання з процесуальних питань. У підготовчому провадженні суд проводить підготовче судове засідання, де розглядає клопотання учасників, вирішує питання залучення третіх осіб, витребування доказів, призначення експертизи, примирення сторін, колегіального розгляду справи та інші процесуальні питання. За результатами підготовчого судового засідання суд може залишити позов без розгляду, закрити провадження у справі або закрити підготовче провадження та призначити справу до розгляду по суті. У випадку визнання позову відповідачем суд може у підготовчому засіданні ухвалити рішення по суті спору;
-розгляд справи по суті, що включає такі етапи: відкриття розгляду справи по суті (встановлення явки учасників, оголошення складу суду, роз`яснення учасникам їхніх прав та обов`язків, розгляд клопотань); з`ясування обставин справи та дослідження доказів (вступне слово учасників, питання, дослідження судом доказів, додаткові пояснення учасників); судові дебати (заключне слово учасників, репліки);
-ухвалення судом рішення по суті справи.
Відтак, саме суд першої інстанції при вирішення питання про відкриття провадження у справі покладено обов`язок з`ясувати обставини, передбачені ст.171 КАС України, та визначити за якими правилами позовного провадження (спрощеного чи загального) буде розглядатись справа.
В даному випадку справи була призначена саме у порядку загального позовного провадження.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що приписи ст. 205 КАС України в сукупності з пунктом 4 частини першої статті 240 КАС України щодо можливості розгляду справи за неявки позивача у підготовче судове засідання без повідомлення про поважність причин неявки, або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали застосував правильно.
Крім того, у рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.
Згідно п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Оскільки, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції постановив оскаржувану ухвалу відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для її скасування відсутні.
Відповідно до   ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬЯНС СТУДІО"  залишити без задоволення.
Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 14.12.2020 року по справі                   № 520/13973/2020  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		В.А. Калиновський	
Судді	   	З.О. Кононенко    О.М. Мінаєва   	
Повний текст постанови складено  04.03.2021 року