33/804/80/21 
                                                                                237/276/20

                                                                                                            33/804/80/21
                                                                                                                     237/276/20                                                                                                                     Категория:  ст. 172-20 ч.3  КпАП України                                                   
                                                               
                                                     П О С Т А Н О В  А
                                                 І м е н е м    У к р а ї н и 
             02 березня  2021 року                               м. Маріуполь

Суддя Донецького апеляційного суду Топчій Т.В. за участю секретаря Чепіги Н.В., Овсянникова Д.О. та його захисника Грицюка  О.О. розглянув в режимі відеоконференції з Приморським районним судом м. Одеси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову  Мар`їнського районного суду  Донецької області від  05 лютого  2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,  зареєстрований та мешкаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,-

визнаний винним у скоєнні  адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-20 ч.3 КУпАП  та  підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі       3 655 грн.,-
                                                 ВСТАНОВИЛА:

Короткий зміст  оскаржуваного судового рішення та встановлені суддею обставини.

        Згідно протоколу в/ч № 68/6643 від 17.01.2020 року про військове адміністративне правопорушення старший лейтенант ОСОБА_1 16 січня 2020 року о 21 годині 05 хвилин, поблизу населеного пункту в Мар`їнському районі Донецької області, на території знаходження підрозділу військової частини НОМЕР_1 виконував обов`язки військової служби в нетверезому стані в умовах особливого періоду.

       Постановою  Мар`їнського районного суду  Донецької області від  05 лютого  2020 року ОСОБА_1 визнаний винним  у вчинення адміністративного  правопорушення, передбаченого ст. 172-20 ч.3  КУпАП та  підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 3 655 грн.

  Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

       В апеляційній скарзі ОСОБА_1   просить  поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, постанову суду скасувати, провадження по справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-20 ч.3 КУпАП. Зазначає, що справа розглядалася за його відсутністю, про існування постанови дізнався лише 22.01.2021року зі змісту  відзиву на його позов про поновлення на работі, поданого  до Одеського окружного адміністративного суду. У відзиву  в цивільному провадженні   було посилання на оскаржувану  постанову суду, а тому вважає, що пропустив строк на апеляційне оскарження постанови з поважної причини.

          Крім того зазначає, шо належно повідомлений про розгляд справи не був, будь-яких повісток про виклик його у судове засідання не отримав, тому вважає, що він був позбавлений можливості реалізувати суді права, якими наділені особа, зокрема давати пояснення, заявляти клопотання  про допит свідків, та надавати свої заперечення на протокол, що призвело до грубого порушення процесуальних прав та доступу ОСОБА_1 до правосуддя. На думку ОСОБА_1 суддя не дотрималася цих вимог закону та дійшов  хибного висновку щодо наявність в діях останнього  складу інкримінованого йому адміністративному правопорушенні, свою вину  у вчиненні інкримінованого йому   адмінстративного правопорушення не визнає. 

Позиції учасників   апеляційного провадження у  справі про адміністративне       правопорушення.

      Під час апеляційного перегляду справи ОСОБА_1 та його захисник Грицюк О.О. підтримали доводи апеляційної скарги останнього, просили їх задовольнити з підстав викладених у ній. Крім  доводів,  вказаних  в  апеляційній  скарзі  ОСОБА_1 зазначив, що  не  підписував  протокол про адміністративне правопорушення щодо нього, а також заяву до суду  про розгляд провадження за його відсутності,  судового виклику  не отримував, обставини викладені в протоколі  щодо   вживання ним алкоголю під час служби заперечує.    

     Мотиви суду

          Вивчивши матеріали справи вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому  задоволенню з наступних підстав.

         З  матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1   05.02.2020 р. при винесенні постанови присутній не був,  про її існування дізнався лише 22.01.2021 року. Перевірив обставини, на які посилається останній,  вважаю, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови слід задовольнити, оскільки був порушений строк на апеляційне оскарження з поважної причини.

         Згідно з  ст.294 ч.7 КУпАП  апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду скарги буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
          Відповідно до вимог ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не був повідомлений про дату розгляду справи на  05.02.2020 року, повістку, смс-повідомлення він не отримував, телефонограмма на його  ім`я оформлена також не була. Отже, суд  не виконав  імперативні  приписи  ст. 268  КУпАП  про обов`язкове повідомлення особи, що притягається до адміністративної відповідальності  в частині виклику до суду.  

Провадження  про адміністративне правопорушення  було розглянуто судом  у відсутності  ОСОБА_1 .  Посилання суду першої інстанції на те, що від ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд  справи без його участі, а тому і розгляд справи відбувся за його відсутності, наведених обставин  не спростовують.  

          З урахуванням вказаного  слід визнати, що ОСОБА_1 був  позбавлений можливості реалізувати в суді передбачені законом, а саме ст. 268 КУпАП права, якими наділена особа, котра притягується до адміністративної відповідальності, зокрема, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання,  користуватися  юридичною допомогою, тобто фактично був позбавлений права на захист, а в решті й на справедливий суд, право на який передбачено ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

         За таких обставин доводи ОСОБА_1 в частині порушення судом вимог ст 268  КУпАП є цілком обґрунтованими, постанова судді не може бути визнана законною, тому підлягає скасуванню.  

        Разом з тим, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню з огляду на таке. В силу вимог ст. 245, 251, 252 КУпАП  суд повинен повно, всебічно й об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати оцінку зібраним у ній доказам і постановити законне та вмотивоване судове рішення. 

      Доводи ОСОБА_1 про те, що зі змісту  протоколу неможливо встановити об`єктивну сторону інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а тому і висновок суду першої інстанції  про його винність є передчасним, спростовуються матеріалами справи. 

       Обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-20 ч.3 КУпАП підтверджуються: протоколом в/ч № 68/6643 про адміністративне правопорушення від 17.01.2020 року, довідкою № 20 щодо результатів медичного огляду, згідно якої ОСОБА_1 перебуває у стані гострого алкогольного сп`яніння на час обстеження 16.01.20 року,  довідкою Форми 5 ВЧ НОМЕР_1 , відповідно до якої ОСОБА_1   на час вчинення  адміністративного  правопорушення перебуває на військовій службі в ВЧ НОМЕР_1 ; письмовими пояснення свідків – ОСОБА_2   та ОСОБА_3 ,  якими  підтверджуються обставини,  вчинення адміністративного правопорушення  ОСОБА_1 ,  викладені в протоколі.  У суду нема підстав  ставити під сумнів  об`єктивність та правдивість   свідчень  вказаних  осіб.  Твердження  ОСОБА_1   під час апеляційного перегляду провадження  про те, що він  не підписував  протокол,  не знає  в чому він  звинувачувався  командиром  військової частини, з яким  перебував  у неприязнених стосунках, не проходив  обстеження у лікаря  на стан  алкогольного сп`яніння 16.01.20 року, суд  вважає  обумовленими  позицією  захисту,  висловленими  без об`єктивного підтвердження  наведених  доводів.        

На думку суду, всі наведені  докази  не містять сумнівів щодо їх достовірності та допустимості, та підтверджують  наявність в  діях ОСОБА_1   складу адміністративного правопорушення, передбаченого  ст. 172-20 ч.3  КУпАП, а тому апеляційні вимоги ОСОБА_1   в частині закриття провадження  по справі   за ст. 247 ч.1 п.1  КпАП України  є неспроможними.

        Згідно ст.ст. 38, 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення  не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю  у  разі закінчення на час розгляду справи  про адміністративне правопорушення  трьохмісячного строку, з  моменту вчинення особою  адміністративного  правопорушення,  передбаченого ст. 38 КУпАП. Оскільки з часу  фіксування  адміністративного правопорушення  ОСОБА_1 минуло  більше трьох місяців, отже і  строк накладення адміністративного стягнення минув, тому  провадження щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю  на підставі ст. 247 ч.1 п.7  КУпАП.   

Керуючись  ст. 294  КУпАП суд,-

                                               П О С Т А  Н О В И В:  

        Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови  Мар`їнського районного суду Донецької області від 05 лютого 2020 року.

      Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

       Постанову  Мар`їнського районного суду Донецької області від 05 лютого 2020 року
щодо ОСОБА_1 – скасувати.

       Провадження по справі про  адміністративне правопорушення  за ст. 172-20 ч.3 КУпАП щодо  ОСОБА_1 закрити  на підстав ст. 38, ст. 247 ч.1 п.7  КУпАП  за  спливом  строку  накладення  адміністративного  стягнення. 

Постанова суду оскарженню  не підлягає.

Суддя: