ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/8449/20                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Шулежко В.П.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  28 січня 2021 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Мельничука В.П., Оксененка О.М., при секретарі - Рейтаровській О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 жовтня 2020 року адміністративну справу позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Рей-Джет» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ

Товариство з обмеженою відповідальністю «Рей-Джет» (надалі за текстом - ТОВ «Рей-Джет») звернулось до суду з позовом, у якому просило визнати протиправними та скасувати: податкове повідомлення-рішення № 000940504 від 20.11.2019 року про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку, на 920 000 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 230  000 грн.
На обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що згідно акту перевірки ним були надані усі необхідні документи в повному обсязі, які підтверджують правомірність формування податкового кредиту.
Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 жовтня 2020 року адміністративний позов задоволено   повністю.
В апеляційній скарзі Головне управління ДПС у м. Києві, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення і ухвалити постанову про відмову у задоволенні позову.
Зокрема, скаржник зазначає, що перевіркою не підтверджується використання придбаного позивачем транспортного засобу у господарській діяльності ТОВ «Рей-Джет».
Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Шостий апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що у період з 02.10.2019 р. по 16.10.2019 р. посадовцями Головного управління ДПС у м. Києві проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Рей-Джет» з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодуваггя податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за липень 2019 р.
Результати перевірки оформлено актом № 171/26-15-05-04-01/42808530 від 17.10.2019р.
Згідно цьому акту позивачем порушено вимоги ст.ст. 198, 200 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість за липень 2019 р. на 920  000 грн. 
Такий висновок контролюючого органу вмотивовано наступним.
Відповідно до поданої ТОВ «Рей-Джет» податкової декларації з податку на додану вартість за липень 2019 р. сума від`ємного значення, що перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 Податкового кодексу України, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку становить 920  000 грн.
Перевіркою встановлено, що суму від`ємного значення сформовано за рахунок придбання автомобіля MERCEDES-MAYBAH S560 4MATIC у спільного підприємства у формі ТОВ «Автомобільний дім Україна - Мерседес Бенц» на підставі договору № 0952600403 від 23.07.2019 р.
Разом з тим, в ході проведення перевірки встановлено, що придбаний позивачем транспортний засіб не використовується у господарській діяльності, а також відсутні документи, які б підтверджували його використання у діяльності підприємства.
Із наведеного відповідач дійшов висновку, що ТОВ «Рей-Джет» завищено суму від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту на 920  000 грн.
З урахуванням наведеного Головним управлінням ДПС у м. Києві прийнято податкове повідомлення-рішення № 000940504 від 20.11.2019 р., яким позивачеві зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку, на 920 000 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 230  000 грн.

Підпунктом «а» пункту 198.1 статті 198 ПК України передбачено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.
Згідно пункту 198.2 статті 198 ПК України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.
Відповідно до пункту 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.
Згідно пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
Згідно пункту 200.1 статті 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
Відповідно до пункту 200.4 статті 200 ПК України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:
а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -
б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету,
в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року № 996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.
Згідно частини 2 статті 9 цього Закону первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Відповідно до підпунктів 2.1, 2.2 пункту 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24 травня 1995 р. та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 р. за № 168/704,   первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів. Первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення.
За змістом наведених правових норм податковий кредит для визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість має бути підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операцій, яка є підставою для формування податкового обліку платника.
На підтвердження товарності укладеної угоди позивачем було надано копії: договору купівлі-продажу автомобіля № 0952600403 від 23.07.2019 р.; специфікації; видаткової накладної № 0952600403 від 30.07.2019 р.; податкової накладної № 2275 від 26.07.2019 р.; банківської виписки; свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу які свідчать, що зобов`язання між позивачем та його контрагентом виконувалось у повному обсязі.
Таким чином, у ТОВ «Рей-Джет» наявні всі необхідні документи, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського та податкового обліку, для формування податкового кредиту, а аналіз наданих позивачем первинних документів свідчить про дотримання ним спеціальних вимог щодо документального підтвердження сум податкового кредиту по операції з придбання автомобіля.
Помилковим є твердження Головного управління ДПС у м. Києві на те, що придбаний позивачем транспортний засіб не використовується останнім у господарській діяльності.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 05.11.2019 р. між ТОВ «Рейд-Джет» та ФОП ОСОБА_1 укладено договір оренди транспортного засобу, за умовами якого позивач передав у платне строкове користування автомобіль MERCEDES-MAYBAH S560 4MATIC.
З огляду на наведені правові норми та фактичні обставини справи слід погодитись з висновком суду попередньої інстанції про протиправність спірного податкового повідомлення-рішення.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що окружним адміністративним судом при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права, а посилання скаржника на те, що договір оренди транспортного засобу укладено після проведення перевірки є помилковим, оскільки в силу приписів пункту 198.3 статті 198 ПК України нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, 
ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 жовтня 2020 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття.
Касаційна скарга на постанову суду може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Постанова складена в повному обсязі 02 лютого 2021 р.

Головуючий        суддя                                                      І.О.Лічевецький

                          суддя                                                                                                           В.П.Мельничук

                                                        суддя                                                                                                        О.М.Оксененко