ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 лютого 2021 року                                                         м. Чернівці 
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Давній В.П., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Хотинського районного суду Чернівецької області від 26.01.2021 року, -
ВСТАНОВИВ:
Постановою Хотинського районного суду Чернівецької області від 26.01.2021 року ОСОБА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого: АДРЕСА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП і за його вчинення накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.
Крім того, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і за його вчинення накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
На підставі ст.36 ч.2 КУпАП остаточно накладено на  ОСОБА_1  адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.     
Стягнуто з  ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривень.
Згідно постанови районного суду та протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 10 січня 2021 року о 01:40 годині в Чернівецькій обл., с.Недобоївці, дорога Н-03, 326 км, керував транспортним засобом ВАЗ 21103 д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився за допомогою технічного пристрою DRAGER 7510 у присутності двох свідків із результатом 2,12 %, чим своїми діями порушив п.2.9а ПДР України.
ЄУНСП: 724/74/21                         Головуючий у І інстанції: Гураль Л.Л.
Номер провадження: 33/822/75/21                 Суддя-доповідач: Давній В.П.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП        
Також, 10 січня 2021 року о 01:40 годині ОСОБА_1 в Чернівецьківй обл., с.Недобоївці, дорога Н-03, 326 км, керував транспортним засобом ВАЗ 21103 д.н.з. НОМЕР_2 , не вибрав безпечну швидкість руху, не впорався із керуванням та скоїв наїзд на перешкоду, а саме кам`яний паркан, що призвело до механічних пошкоджень транспортного засобу та іншого майна (паркану), потерпілих немає, чим своїми діями порушив п.12.1 ПДР України.
Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст.124, ст. 130 ч. 1 КУпАП.
На вказану постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати постанову суду, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги ОСОБА_1 зазначає, що у протоколі про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП не зазначено хто є потерпілою особою, відсутні свідки правопорушення. Вказує, що дане ДТП він вчинив в стані крайньої необхідності, оскільки уникав зіткнення із автомобілем, який виїхав на його смугу руху. Вважає, що суд 1 інстанції розглянув справу відносно нього у спрощеному порядку. Суд не звернув уваги на те, що у протоколі відсутні ознаки алкогольного сп`яніння. Поліцейські після його незгоди із результатами огляду на місці, не запропонували пройти такий огляд у закладі охорони здоров`я. Сам огляд на місці зупинки було проведено лише за наявності одного свідка. Районний суд, як на доказ його вини послався на письмові докази свідків, однак до суду їх викликано не було і не з`ясовано усіх фактичних обставин справи. Вказує, що в матеріалах справи відсутні направлення на огляд та акт тимчасового затримання транспортного засобу. Судом ці обставини враховані не були та прийнято рішення, яке на думку апелянта є незаконним.
Громадянин  ОСОБА_1   в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день та час слухання справи, клопотання про відкладення судового розгляду в суд не подавав. 
Однак, неявка  ОСОБА_1 у відповідності до вимог ст. 294 КУпАП не перешкоджає розгляду справи, а тому суд апеляційної інстанції вважає за можливе здійснити розгляд справи у його відсутність.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступного.
Із змісту ст. 280 КУпАП вбачається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності тощо.
Вказані вимоги закону при розгляді справи в суді першої інстанції були дотримані.
Розглядаючи вимоги апеляційної скарги по суті, суд апеляційної інстанції вважає, що викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є таким, що відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 022283 від 10.01.2021 року, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 254 - 256 КУпАП (а.с.1); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу «ДРАГЕР» та роздрукованим результатом тесту, який склав 2,12 проміле (а.с.3,4); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2  та ОСОБА_3 , у присутності яких ОСОБА_1   пройшов відповідний огляд (а.с. 5, 6), відеозаписами з нагрудної камери поліцейських (а.с.8).
Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, чи під впливом таких лікарських препаратів.
Вказані положення кореспондують положенням п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, згідно яким водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Даючи оцінку вищевказаним доказам апеляційний суд приходить до висновку про правильність встановлення судом фактичних обставин вчинення  ОСОБА_1   адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зафіксованого в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно нього уповноваженою особою органу поліції.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1   про незаконність постанови не можуть бути прийняті до уваги, оскільки факт його перебування у стані алкогольного сп`яніння підтверджений належними та достатніми доказами, які наявні в матеріалах провадження.
Аналізуючи доводи апелянта стосовно того, що районний суд, як на доказ його вини послався на письмові докази свідків, однак до суду їх викликано не було і не з`ясовано усіх фактичних обставин справи, то апеляційний суд вважає їх необґрунтованими, виходячи з наступного.
За положеннями ст.251 КУпАП  письмові показання свідків як документи, віднесені до джерел доказів, які були безпосередньо досліджені судом першої інстанції. Зазначені вище докази є узгодженими та послідовними, а тому апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції надав їм належну оцінку. 
Дії  ОСОБА_1   за ч.1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані вірно.
Згідно ст. 124 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Із матеріалів справи вбачається, що  ОСОБА_1 інкримінується порушення п.12.1ПДР України (а.с.24).
Виходячи з аналізу та оцінки протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 022284 від 10.01.2021 року (а.с.24), характером ушкоджень транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 та схемою дорожньо-транспортної пригоди (а.с.25), відеозаписів з нагрудної камери поліцейських (а.с.8), суд приходить до висновку, що ДТП, мала місце при визначених у протоколі про адміністративне правопорушення обставинах, пошкодження паркану сталося в наслідок порушення водієм  ОСОБА_1  п.12.1  Правил дорожнього руху України.
Дії  ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП кваліфіковані вірно.
За наведених обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність у діях  ОСОБА_1  складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст. 130 КУпАП.
Стягнення суддею накладене з врахуванням положень ст.ст. 33, 36, 38 КУпАП в межах санкції встановленої за більш серйозне правопорушення, а саме за ч.1 ст.130 КУпАП. 
На думку апеляційного суду таке стягнення буде достатньою мірою гарантувати виправлення  ОСОБА_1  і попередження вчинення ним нових адміністративних правопорушень, а отже досягне мети адміністративного стягнення, передбаченої  ст. 23 КУпАП.
Доказів на спростування висновків місцевого суду в апеляційних скаргах не наведено, матеріалами справи не встановлено, і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.
Постанова суду є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування не вбачається.
На підставі наведеного та керуючись ст.6 ЄКПЛ, 294 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 – залишити без задоволення, а постанову Хотинського районного суду Чернівецької області від 26.01.2021 року відносно  ОСОБА_1  за ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Суддя Чернівецького 
апеляційного суду                                                 В.П. Давній