Головуючий суду 1 інстанції - Чехов С.І.
Доповідач -Карташов О.Ю. 

Справа № 418/3409/20
Провадження № 22-ц/810/977/20

ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2021 року місто Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів Судової палати у цивільних справах:

головуючий суддя Карташов О.Ю.

судді Лозко Ю.П., Гаврилюк В.К.

за участю секретаря судового засідання Вовчанської С.В.

учасники справи:
позивач –  ОСОБА_1 
відповідач – Зориківська сільська рада Міловського району Луганської області
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду в м. Сєвєродонецьку 

апеляційну скаргу
ОСОБА_1 
на рішення Міловського районного суду Луганської області від 24 листопада 2020 року, ухвалене у складі судді Чехова С.І., в залі судових засідань Міловського районного суду Луганської області в смт. Мілове 
за позовом  ОСОБА_1 до Зориківської сільської ради Міловського району Луганської області про визнання права на земельну частку (пай),-
ВСТАНОВИВ:
У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Зориківської сільської ради Міловського району Луганської області про визнання права на земельну частку (пай).
Зазначав, що вона з 1959 року працювала у колгоспі «Дружба» с. Зориківка Міловського району Луганської області, членом якого являється з 1965 року і де до 1990 року працювала дояркою, а з 1996 року в цьому колгоспі працювала різноробочою. 
28 грудня 1995 року КСП «Дружба», Міловською районною державною адміністрацією був виданий Державний акт на право колективної власності на землю. 
Згідно розпорядження голови Міловської районної адміністрації від 26.11.1996 року №394, з відповідним додатком до нього, розмір земельної частки (паю) із земель КСП «Дружба» визначено в умовних кадастрових гектарах -11,52 га, його вартість 27652,46 гривень. 
На час видачі Державного акту на право колективної власності на землю КСП «Дружба», вона була членом даного сільськогосподарського підприємства. 
Однак як їй стало відомо, після письмових звернень до відповідних органів у квітні-серпні 2019 року, що рішенням загальних зборів членів КСП «Дружба» від 17 жовтня 1996 року (протокол №4) було розглянуто і затверджено список членів КСП, які мають право на земельний пай на отримання відповідного сертифікату на підтвердження цього права, але її до цього списку з невідомих їй причин включено не було, сам список у матеріалах загальних зборів взагалі відсутній. 
З інформації отриманої від ГУ Держгеокадастру в Луганській області її прізвище в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по КСП «Дружба» відсутнє. 
Однак вона вважає, що на час одержання КСП «Дружба» села Зориківка Міловського району Луганської області Державного акту на право колективної власності на землю, тобто станом на 28.12.1995 року, її помилково не включили до списку осіб, що мають таке право. У зв`язку з цим їй не видали сертифікат на право на земельну частку (пай) при розпаюванні земель даного сільськогосподарського підприємства. 
З засобів масової інформації та телерепортажів у минулому 2019 році вона дізналась що має право на земельну частку (пай) оскільки на час отримання КСП «Дружба» Державного акту про право колективної власності на землю від 28.12.1995 року була повноправним членом сільськогосподарського підприємства, однак на її неодноразові усні звернення до різних уповноважених органів їй повідомляли, що вона такого права на земельну частку (пай) не має і вона об`єктивно вважала, що так воно і є.
Просила визнати за нею право на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель колективної власності колишнього КСП «Дружба» у розмірі 11,52 умовних кадастрових гектарів на території Зориківської сільської ради Міловського району Луганської області.

Рішенням Міловського районного суду Луганської області від 24 листопада 2020 року ОСОБА_1 у задоволені позовних вимог відмовлено.
Суд обґрунтував рішення тим, що станом на 28.12.1995 року, тобто на момент отримання КСП «Дружба» Державного акту на право колективної власності на землю, позивач була членом КСП, і мала право на внесення її до списку осіб на розпаювання землі, однак не була включена до такого списку, тому позовні вимоги є обґрунтованими.
Також суд виходив з того, що право на звернення до суду з позовом у позивача виникло ще у 1995 році, а тому трирічний строк позовної давності, встановлений ст. 71 ЦК УРСР 1963 року, минув ще до набрання чинності ЦК України 2003 року. Доказів на підтвердження поважності пропуску строку на звернення до суду за захистом свого порушеного права, позивачем ОСОБА_1 суду не надано, тому суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення Міловського районного суду Луганської області від 24 листопада 2020 року і прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.
Апеляційна скарга мотивована тим, що під час прийняття оскаржуваного рішення, судом першої інстанції не було у повному обсязі досліджено матеріали справи, а висновки суду не відповідають обставинам справи.

У судовому засіданні  ОСОБА_1 , надав усні пояснення по суті справи, доводи скарги підтримала, зазначивши при цьому, що рішення суду першої інстанції є помилковим, а також прийнятим з порушенням норм матеріального права.
Представник Зориківської сільської ради Міловського району Луганської області надав заяву про розгляд справи без його участі. 

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Відповідно до положень ч. 1- 4 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин що об`єктивно не залежали від нього.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно з п. 1-5 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно копії трудової книжки колгоспника № НОМЕР_1 ОСОБА_1 25.07.1959 року була прийнята до колгоспу «Дружба» Міловського району Луганської області.
Відповідно до архівної довідки Комунальної установи «Трудовий архів» територіальних громад Міловського району, є інформація про вихододні ОСОБА_1 за 1990-1996 роки по КСП «Дружба».
Згідно до довідки Комунальної установи «Трудовий архів» територіальних громад Міловського району, вбачається, що згідно «Книги обліку розрахунків по оплаті праці» по КСП «Дружба» с. Зориківка Міловського району Луганської області за 1996 рік немає відомостей про звільнення ОСОБА_1 .
Згідно архівної довідки Міловської районної державної адміністрації Луганської області архівного відділу від 14.05.2019 року, рішенням загальних зборів членів КСП «Дружба» від 24 лютого 1996 року (протокол №1) була створена комісія з паювання землі у складі двадцяти одного члена КСП. Рішенням загальних зборів членів КСП «Дружба» від 17 жовтня 1996 року (протокол №4) розглянуто та затверджено список членів КСП які мають право на земельний пай та отримання сертифікату. Загальний список цих членів КСП «Дружба» у протоколі загальних зборів відсутній. Рішенням зборів також затверджено вартість земельного паю в розмірі 27652,46 гривень площею 11,52 умовних кадастрових гектара.
З листа голови Зориківської сільської ради Міловського району Луганської області слідує, що позивачу було роз`яснено про відсутність повноважень сільської ради зібрати загальні збори КСП або уповноважених КСП, прийняти рішення про внесення її до списків додатку до державного акту на право колективної власності на землю, звернутися до райдержадміністрації з клопотанням про передачу належної земельної частки за рахунок не розпайованих земель із резервного фонду створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність.
З листа голови Міловської районної ради видно, що позивачу ОСОБА_1 було роз`яснено про неможливість включення її в списки членів КСП на час паювання земель сільськогосподарського підприємства і вирішити це питання у юридичній площині.
Як вбачається з листа заступника начальника Головного управління Держгеокадастру у Луганській області, позивача ОСОБА_1 не була включена до списку, що додані до Державного акту на право колективної власності на землю виданого Міловською районною радою народних депутатів від 28 грудня 1995 року по КСП «Дружба». 
Згідно книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по КСП «Дружба» ОСОБА_1 не значиться. 
На підставі розпорядження голови Міловської районної державної адміністрації №394 від 26.11.1996 року та додатку до нього «Перерахунок розміру в умовних кадастрових гектарах та вартості земельної частки (паю) із земель КСП «Дружба» Міловського району становить -11,52 га в цінах станом на 01.07.1995 року складає-27652,46 гривень.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з таких міркувань.

Позови громадян, пов`язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів.

Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо (пункт 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» № 7 від 16 квітня 2004 року).

За змістом пункту 1 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 року № 15, Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

Отже, Головне управління Держгеокадастру у Луганській області, до повноважень якого належить питання розпорядження земельними ділянками сільськогосподарського призначення, є належним відповідачем у справі за позовом про визнання права на земельну частку (пай), що узгоджується з правовим висновком Верховного Суду від 22 квітня 2019 року у справі № 171/2030/17.

Крім того, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо повноважень Міловської районної державної адміністрації Луганської області відносно питань пов`язаних з паюванням земель.

Проте, суд не має права вирішувати питання про права та обов`язки осіб, не залучених до участі у справі, оскільки це є порушенням норм процесуального права, які тягнуть за собою безумовне скасування рішення суду (п. п. 11, 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі»).

За загальним процесуальним правилом суд має сприяти залученню до розгляду справи всіх осіб, прав та інтересів яких стосується виниклий спір. Захист своїх прав та інтересів ці особи реалізують за допомогою широких процесуальних прав і гарантій. Натомість незалучення кого-небудь з них до розгляду справи як і залучення в неналежному статусі позбавляє їх цієї можливості. 

Якщо позивач не заявляє клопотання про залучення інших співвідповідачів в окремих справах, згідно специфіки спірних правовідносин, суд відмовляє у задоволенні позову.

Відтак, враховуючи предмет та підстави позову, колегія суддів вважає, що не залучення до участі в справі Головного управління Держгеокадастру у Луганській області та Міловської районної державної адміністрації Луганської області є підставою для відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд не робить висновку про обґрунтованість та доведеність позову, оскільки суд може зробити такий висновок лише за наявності всіх відповідачів у справі.

Разом з тим, позивач не позбавлений права звернутися до суду з позовом, тому і право на судовий захист, гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, не є порушеним.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384, 390 ЦПК України, Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, - 

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Міловського районного суду Луганської області від 24 листопада 2020 року скасувати.

У задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Зориківської сільської ради Міловського району Луганської області про визнання права на земельну частку (пай) відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення.

Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 05 березня 2021 року.

Головуючий О.Ю. Карташов 

Судді В.К.Гаврилюк

                                                                                                     Ю.П. Лозко