ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2021 р.	Справа № 520/6309/2020	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Русанової В.Б.,
Суддів: Жигилія С.П. ,  Перцової Т.С. ,
за участю секретаря судового засідання Губарєвої В.А.
          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Офісу великих платників податків Державної податкової служби на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.11.2020 року, (головуючий суддя І інстанції: Волошин Д.А., повний текст складено 20.11.202) по справі № 520/6309/2020
          за позовом        Комунального підприємства "Харківводоканал"  
          до        Офісу великих платників податків Державної податкової служби                
          про скасування податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Харківводоканал" (далі   - КП "Харківводоканал", позивач) звернулося до суду з позовом, в якому просило:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної податкової служби від 21.02.2020 №0000835410.
В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що несвоєчасна реєстрація податкових накладних/розрахунків коригування,  відбулася з вини податкового органу, який не здійснив зарахування у зазначений період коштів субвенцій, чим штучно зменшив ліміт в системі електронного адміністрування  податку на додану вартість, а тому в діях повивача відсутнє умисне порушення вимог законодавства, отже  штраф застосовано безпідставно.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 11.11.2020 задоволено позов.
Визнано незаконним та скасовано податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної податкової служби від 21.02.2020 №0000835410.
Офіс великих платників податків Державної податкової служби (далі - відповідач), не погодившись із рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, неповне   з`ясування судом обставин справи, просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.
В апеляційній скарзі податковий орган зазначає, що вказані платником податків обставини, які враховані судом, не є підставами для звільнення від обов`язку своєчасного подання декларацій. Крім того, судом не враховано, що  надходження субвенційних коштів не призвело б до позитивного реєстраційного ліміту позивача в СЕА ПДВ. 
Також зазначив, що несвоєчасне виділення з бюджету коштів на організацію взаєморозрахунків для погашення ПДВ в рахунок надходження різниці в тарифах не звільняє платника податків від обов`язку зареєструвати в установленому порядку податкову накладну, видану своєму контрагенту, та не може слугувати підставою для звільнення від відповідальності в разі порушення податкового законодавства, про що зазначено в  постановах Верховного Суду  від 13.08.2019 по справі № 2040/7988/18, від 07.02.2019 по справі № 808/3250/17, від 11.12.2018 по справі № 807/68/18, від 04.09.2018 по справі № 816/1488/17.
Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду – без змін. 
Відповідно до ч. 4 ст.  229, ч. 1 ст. 308 КАС України справа розглядається    в межах доводів та вимог апеляційної скарги, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що
Офісом великих платників податків Державної податкової служби проведено камеральну перевірку КП "Харківводоканал" з питань своєчасності реєстрації податкових накладних та розрахунків коригувань в Єдиному реєстрі податкових накладних за період листопад 2019 року, за результатами якої складено акт від 27.01.2020 №55/28-10-54-10-06/03361715 (т. 1 а.с. 13-17).
В акті перевірки зазначено про порушення позивачем п. 201.10 ст. 201 ПК України в частині несвоєчасної реєстрації КП "Харківводоканал" податкових накладних, складених у листопаді 2019 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Згідно даних Єдиного реєстру податкових накладних КП "Харківводоканал" проводить реєстрацію:
- податкових накладних, складених у листопаді 2019 р., за обсягом постачання (без ПДВ) - 26 567 952,79 грн, ПДВ – 5 313 592,56 грн;
-  розрахунків коригування, складених у листопаді  2019 р., за обсягами постачання (без ПДВ) – 309 362,00 грн, ПДВ – 61 872,00 грн.
В ході камеральної перевірки встановлено, що КП "Харківводоканал" до складу податкових зобов`язань декларації з ПДВ за листопад 2019 р. включає ПДВ у сумі 2 188 417,09 грн за податковими накладними, складеними у листопаді 2019 р., які реєструє в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням термінів реєстрації, податкові накладні на суму ПДВ 17 693 953,44 грн не зареєстровано станом на 27.01.2020.
21.02.2020 Офісом ВПП ДПС України складено податкове повідомлення-рішення № 0000835410, яким до КП  “Харківводоканал” застосовано штраф у розмірі 274 234,82 грн на підставі п.120-1.1 ст.120-1 Податкового кодексу України (т. 1 а.с. 18). 
За результатами адміністративного оскарження податкове повідомлення-рішення № 0000835410 від 21.02.2020 залишено без змін (т. 2 а.с. 48-50). 
Позивач, не погоджуючись з податковим повідомленням - рішенням, звернувся з даним позовом до суду.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з протиправності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, оскільки у спірних відносинах відсутня вина позивача в частині несвоєчасної реєстрації податкових накладних, що виключає протиправність діянь платника податку, та як наслідок, притягнення його до відповідальності. 
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.
Відповідно до п. 120-1.1 ст. 120-1 Податкового кодексу України (далі – ПК України), порушення платниками податку на додану вартість граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених статтею 201 цього Кодексу, тягнуть за собою накладення на платників податку на додану вартість, на яких відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:
10 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації до 15 календарних днів;
20 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 16 до 30 календарних днів;
30 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 31 до 60 календарних днів;
40 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації на 61 і більше календарних днів.
50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких   податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.
Згідно з п. 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Реєстрація  податкових накладних  та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:
для  податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;
для  податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.
У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.
Платник податку має право зареєструвати податкову накладну та/або розрахунок коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, в якій загальна сума податку не перевищує суму, обчислену відповідно до п. 200-1.3 ст. 200-1 цього Кодексу.
Якщо сума, визначена відповідно до п. 200-1.3 ст. 200-1 цього Кодексу, є меншою, ніж сума податку в податковій накладній та/або розрахунок коригування, які платник повинен зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, то платник зобов`язаний перерахувати потрібну суму коштів із свого поточного рахунку на свій рахунок в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.
Відповідно до п.п. 200-1.1, 200-1.2 ст. 200-1 ПК України система електронного адміністрування податку на додану вартість забезпечує автоматичний облік в розрізі платників податку: суми податку, що містяться у виданих та отриманих податкових накладних та розрахунках коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних; суми податку, сплачені платниками при ввезенні товару на митну територію України; суми поповнення та залишку коштів на рахунках в системі електронного адміністрування податку на додану вартість; суми податку, на яку платники мають право зареєструвати податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних; інші показники, які згідно з вимогами пункту 34 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" цього Кодексу враховуються під час обрахунку суми податку, обчисленої за формулою, визначеною пунктом 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу. Порядок електронного адміністрування податку на додану вартість встановлюється Кабінетом Міністрів України. Платникам податку автоматично відкриваються рахунки в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.
Згідно з п. 200-1.5 ст. 200-1 ПК України з рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника перераховуються кошти до Державного бюджету в сумі податкових зобов`язань з податку на додану вартість, що підлягає сплаті за наслідками звітного податкового періоду, та на поточний рахунок платника податку за його заявою, яка подається до контролюючого органу у складі податкової звітності з податку на додану вартість, у розмірі суми коштів, що перевищує суму задекларованих до сплати до бюджету податкових зобов`язань та суми податкового боргу з податку. При цьому перерахування коштів на поточний рахунок платника може здійснюватися у разі відсутності перевищення суми податку, зазначеної у виданих податкових накладних, складених у звітному періоді та зареєстрованих у Єдиному реєстрі податкових накладних, над сумою податкових зобов`язань з податку за операціями з постачання товарів/послуг, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість у цьому звітному періоді.
Аналіз викладених норм дає підстави для висновку, що складені платниками податку податкові накладні, підлягають реєстрації в Єдиному державному реєстрі податкових накладних в установлені законодавством терміни, за порушення яких передбачена відповідальність у вигляді застосування штрафних санкцій. При цьому, платник податку має право зареєструвати податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних, в якій загальна сума податку не перевищує суму, обчислену відповідно до п. 200-1.3 ст. 200-1 цього Кодексу.
Відповідно до п. 200-1.3 ст. 200-1 ПК України у разі проведення органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, розрахунків платника податку з погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, яка виникла у зв`язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання, водовідведення, опалення та постачання гарячої води тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи органами місцевого самоврядування, за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам з подальшим спрямуванням коштів відповідно до закону України про Державний бюджет України в рахунок погашення заборгованості з податку, в поповнення рахунка в системі електронного адміністрування податку враховується в межах проведених розрахунків з податку сума зменшення залишку узгоджених податкових зобов`язань такого платника податку, не сплачених до бюджету, термін сплати яких настав, що обліковується органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, до виконання в повному обсязі за коригуючими реєстрами (дана норма кореспондується з п. 9 Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.10. 2014 № 569).
Порядок та строки врахування таких сум зменшення в поповнення рахунка в системі електронного адміністрування податку встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п.9 Порядку № 569 інформація про проведення таких розрахунків з податку подається Казначейством до ДФС у розрізі платників податку не пізніше ніж протягом наступного робочого дня з дати проведення таких розрахунків відповідно до порядку взаємодії органів ДФС та органів Казначейства в процесі виконання державного та місцевих бюджетів за доходами та іншими надходженнями.
На підставі отриманої від Казначейства інформації ДФС зменшує суми залишку узгоджених податкових зобов`язань з податку платника, не сплачених до бюджету, cтрок сплати яких настав, що виникли на підставі податкових декларацій з податку, які обліковуються в ДФС. ДФС не пізніше ніж через десять робочих днів з дати отримання такої інформації від Казначейства збільшує суму поповнення електронного рахунка платника податку на суму зменшення зазначеного залишку, формує та надсилає Казначейству коригуючі реєстри на суму наявного залишку узгоджених податкових зобов`язань, не сплачених до бюджету, строк сплати яких настав, що обліковується Казначейством до виконання в повному обсязі. При цьому зазначені коригуючі реєстри формуються ДФС в межах суми такого збільшення у міру виникнення зазначеного залишку в розрізі окремих документів, за якими обліковується такий залишок.
У день отримання коригуючих реєстрів Казначейство на підставі таких реєстрів зменшує суму наявного залишку узгоджених податкових зобов`язань, не сплачених до бюджету, строк сплати яких настав, що обліковується Казначейством до виконання в повному обсязі, про що повідомляє ДФС.
Положення п.200-1.4 ст. 200-1 Податкового кодексу України визначають перелік допустимих джерел поповнення реєстраційного ліміту у межах системи електронного адміністрування з податку на додану вартість.
Так, згідно з пп. “а” - “в” п.200.1-4 ст.200-1 ПК України на рахунок у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника зараховуються кошти: 
з поточного рахунку такого платника в сумах, необхідних для збільшення розміру суми, що обчислюється відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1      цього Кодексу;
з поточного рахунку такого платника в сумах, недостатніх для сплати до бюджету узгоджених податкових зобов`язань з цього податку;
з рахунків платників, відкритих у відповідних органах казначейства для проведення розрахунків з погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, яка виникла у зв`язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання, водовідведення, опалення та постачання гарячої води тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування, а рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам з подальшим спрямуванням коштів відповідно до Закону України про Державний бюджет України.
Отже, зі змісту п.200-1.4 ст.200-1 ПК України вбачається, що джерелами поповнення реєстраційного ліміту платника податків у спірних відносинах є: поповнення з поточного рахунку (пп. “а” п.200-1.4 ст.200-1 ПК України) та поповнення за рахунок субвенційних перерахувань з Державного бюджет) України (пп. “в” п.200-1.4 ст.200-1 ПК України).
Судовим розглядом встановлено, що за листопад 2019 року КП "Харківводоканал" зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних 1748 податкових накладних на загальну суму 2 188 417,08 грн, з порушенням граничного терміну, визначеного п.201.10 ст.201 ПК України для їх реєстрації.
Згідно з витягами з системи електронного адміністрування податку на додану вартість, поданих КП “Харківводоканал”, сума податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в ЄРПН (реєстраційний ліміт) мала від`ємне (мінусове) значення, починаючи з 30.09.2015 (- 9 837 919,33 грн.), а також станом на 31.12.2015 (- 17 314 043,63 грн.); станом на 31.03.2016 (- 37 111 017,08 грн.); станом на 30.06.2016 (- 46 840 002,17 грн.); станом на 30.09.2016 (- 63 205 472,50 грн.), станом на 30.12.2016 (- 21 870 519,45 грн.), станом на 30.03.2017 (- 35 286 967,11 грн.), станом на 22.06.2017 (- 46 062 810, 38 грн.), станом на 29.09.2017 (- 16 281 325,33 грн.), станом на 09.01.2018 (- 26 651 316,64 грн.), станом на 02.04.2018  (- 45 403 798,16 грн.), станом на 26.06.2018 (- 61 354 325,36 грн.), станом на 27.09.2018 (- 82 525 381,04 грн.), станом на 26.12.2018 (- 84 593 883,64 грн.), станом на 03.01.2019 (- 78 742 155,56 грн.), станом на 02.04.2019 (-91 675 884,35 грн.), станом на 27.06.2019 (-105 857 723, 37 грн.), станом на 30.09.2019 (-125 732 612,37 грн), станом на 31.10 2019 (-133 051 749,93 грн), станом на 29.11.2019 (-139 993 976,69 грн).
Постановою Кабінету Міністрів України від 04.06.2015 № 375 затверджено Порядок та умови надання у 2015 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах, відповідно до якого підставою для проведення розрахунків з погашення заборгованості є договір про організацію взаєморозрахунків, який укладається підприємствами, що виробляли, транспортували та постачали теплову енергію, послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання і водовідведення населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення (далі - надавачі послуг), та іншими учасниками розрахунків з погашення заборгованості (далі - учасники розрахунків), у тому числі у разі заміни сторони у зобов`язанні під час здійснення розрахунків за електричну енергію та природний газ, згідно з довідкою, що підтверджує наявність в учасників розрахунків кредиторської та/або дебіторської заборгованості на дату укладення такого договору.
Аналогічні за змістом положення містяться і у затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 18.05.2017 № 332 Порядку та умови надання у 2017 році субвенції з державного бюджету на погашення заборгованості з різниці в тарифах підприємствам, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення (далі - Порядок №332).
Позивачем відповідно до Порядку про надання субвенції з Державного бюджету на погашення заборгованості з різниці в тарифах у 2015 та у 2017 роках укладено Договори про організацію взаєморозрахунків з державним бюджетом за якими, у 2015 році підприємство повинно було отримати 66 592 159,48 грн., а у 2017 році - 123 015 395,73 грн.
Судовим розглядом встановлено, що відповідач в 2015 році не зарахував кошти  субвенцій у розмірі 66 592 159,38грн, в 2017 році -  123 015 395,73 грн в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, чим зменшив КП "Полтававодоканал" ліміт для реєстрації  податкових накладних.
Зазначені обставини встановлені судовими рішеннями по справах № 820/1237/16, №820/1410/18.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 20.12.2017 у справі № 816/1031/17, яке набрало законної сили згідно постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 12.07.2018, 
Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 30.03.2016 по справі №820/1237/16, яке за наслідками апеляційного та касаційного оскарження набрало законної сили згідно ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду від 13.06.2016 та постанови Верховного Суду від 07.07.2020, визнано протиправною бездіяльність Державної фіскальної служби України, Державної казначейської служби України щодо не зарахування на електронний рахунок КП “Харківводоканал” в СЕА з ПДВ сум погашення заборгованості з податку на додану вартість у вигляді субвенції.
Зобов`язано Державну фіскальну службу України та Державну казначейську службу України вчинити дії щодо зарахування на електронний рахунок КП “Харківводоканал” коштів, які проведені по взаєморозрахункам з погашення заборгованості з різниці в тарифах в рахунок заборгованості з податку на додану вартість у сумі 37 163 307,48 грн.
Зобов`язано Державну фіскальну службу України та Державну казначейську службу України вчинити дії щодо зарахування на електронний рахунок КП “Харківводоканал” коштів, які відображені у табл. №3 додатка №5 “Розшифровка податкових зобов`язань та податкового кредиту у розрізі контрагентів” Декларації за січень 2016 року, в сумі 29 428 852 грн.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 24.04.2018 по справі № 820/1410/18, яке за наслідками апеляційного та касаційного оскарження набрало законної сили згідно постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 13.09.2018 та постанови Верховного Суду від 12.02.2019, визнано протиправною бездіяльність Міністерства фінансів України щодо неприйняття рішення про перерахування комунальному підприємству “Харківводоканал” субвенції на погашення різниці в тарифах відповідно до Договорів про проведення взаєморозрахунків до постанови КМУ від 18.05.2017, №  332 від 27.06.2017 № 3-21/з, від 13.11.2017 № 36-21/з, від 13.11.2017 № 39-21/з, від 13.11.2017 № 41-21/з, від 17.11.2017 № 38-21/з, від 19.12.2017 № 51-21/з та не доведення цього рішення до відома Казначейства. Зобов`язано Міністерство фінансів України прийняти рішення про перерахування субвенції згідно з розподілом відповідно до Договорів про проведення взаєморозрахунків до постанови КМУ від 18.05.2017: №332 від 27.06.2017 №3-21/з, від 13.11.2017 №36-21/з, від 13.11.2017 №39-21/з, від 13.11.2017 №41-21/з, від 17.11.2017 №38-21/з, від 19.12.2017 №51-21/з та довести рішення до Казначейства.
Однак, фактичне зарахування на рахунок позивача в СЕА ПДВ суми у розмірі 66 592 159,38 грн відбулося 04.11.2016, щодо решти коштів у розмірі 123 015 395,73 грн  - процедура розрахунків була проведена лише за договором від 27.06.2017 №4-21/з, кошти на виконання решти договорів на рахунок КП “Харківводоканал” не надійшли, що позбавило позивача розрахуватися по боргових зобов`язаннях перед державним бюджетом з ПДВ на загальну суму 74 768 244,37 грн.
Отже, судовими рішеннями по справах № 820/1237/16, №820/1410/18 встановлено  факт,  позбавлення КП "Харківводоканал" права врахування суми, отриманих субвенційних перерахувань у 2015, 2017 рр. саме внаслідок бездіяльності органів публічної влади.
Колегія суддів зазначає, що бездіяльність органів державної влади свідчить про порушення приписів діючого законодавства та спричиняє перепони у господарській діяльності підприємства позивача у вигляді відсутності можливості реєстрації та видачі податкових накладних контрагентам КП "Харківводоканал" для формування останніми суми податкового кредиту за відповідний звітний період. 
Неналежне виконання вимог податкового законодавства стосовно своєчасної реєстрації   підприємством податкових накладних відбулось з вини контролюючого органу, що виключає протиправність діянь платника податку, та як наслідок, притягнення його до відповідальності. Відсутність вини платника податків, як необхідної складової податкового правопорушення, обумовила протиправність застосування штрафних (фінансових) санкцій спірними податковими повідомленнями-рішеннями.
Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 20.03.2018 по справі № 819/777/17, від 20.02.2020 по справі № 820/3375/16.
Таким чином, КП "Харківводоканал" не мало можливості здійснювати реєстрацію податкових накладних в строки, визначені ПК України у зв`язку з  тим, що на рахунку підприємства в системі електронного адміністрування ПДВ було від`ємне значення, яке виникло  з тих підстав, що відповідач та Міністерство фінансів України протиправно не зарахували на рахунок позивача кошти відповідно до договорів про організацію взаєморозрахунків.
Отже, колегія суддів зазначає, що позивачу було об`єктивно недоступне для використання джерело поповнення реєстраційного ліміту в СЕА з ПДВ - субвенційні надходження.
Крім того, аналіз господарської діяльності позивача в листопаді 2019 року також свідчить про збитковість господарської діяльності КП “Харківводоканал”, що підтверджується витягом із оборотної відомості по поточним рахункам в банках, протоколом Територіальної комісії з питань узгодження різниці в тарифах Харківської обласної державної адміністрації від 05.07.2018 № 3, звітами про фінансові результати (звіт про сукупний дохід, звіт про фінансовий стан) за  2019 р., Висновком комісійного експертного економічного дослідження від 17.12.2018 №21 268/№2796, Висновком експертів за результатами проведення комісійної судової економічної експертизи від 26.03.2020 №20512/23823-23824.
Аналіз структури тарифу КП “Харківводоканал” також вказує на те, що такої статті витрат, як поповнення електронного рахунку в системі електронного адміністрування, не передбачено.
Отже, вірним є висновок суду першої інстанції, що КП “Харківводоканал” не мало можливості спрямувати грошові кошти зі свого поточного рахунку на електронний рахунок в СЕА з ПДВ, оскільки державне регулювання господарської діяльності, з одного боку, унеможливлює отримання ним прибутку за рахунок самостійного підняття вартості послуг, а з іншого боку не дозволяє КП “Харківводоканал” спрямовувати кошти за напрямками, не передбаченими структурою тарифу.
У справі “Рисовський проти України” Європейський Суд з прав людини підкреслює особливу важливість принципу належного урядування. Цей принцип передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок … і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.
Факт неналежного виконання державними органами обов`язків, визначених законодавством, щодо перерахування коштів субвенцій, що, у свою чергу, спричинило перепони у господарській діяльності підприємства позивача у вигляді відсутності можливості реєстрації податкових накладних, підтверджено судовими рішеннями, які набрали законної сили.
Враховуючи безперервність та накопичувальний характер формування показників СЕА ПДВ, колегія суддів зазначає, що саме дії відповідача та Міністерства фінансів України призвели до послідовного формування від`ємного значення СЕП ПДВ, послідовного та безперервного позбавлення позивача можливості вчасно реєструвати податкові накладні і таким чином уникнути застосування штрафних санкцій.
Відповідно до п. 109.1 ст. 109 ПК України податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Європейським судом з прав людини у рішенні від 23.07.2002 Справа Компанія Вестберґа таксі Актіеболаґ та Вуліч проти Швеції зазначено, що загальний характер правових норм, які регулюють питання податкових штрафів, та мета стягнення, яке має водночас і запобіжний, і каральний характер, з достатньою очевидністю вказують на те, що - для цілей статті 6 Конвенції заявники обвинувачувалися в кримінальному правопорушенні (п.79). Тобто, Європейський суд з прав людини розцінює податкові правопорушення, як різновид кримінального обвинувачення для цілей застосування Конвенції. 
Таким чином, передбачені статтею 120-1 Податкового кодексу України штрафи, за своєю тяжкістю та каральним характером, цілком відповідають санкціям, притаманним для застосування за кримінальні правопорушення, відтак наявні всі підстави для застосування частин другої статті 6 Конвенції, яка, у свою чергу, унеможливлює притягнення до відповідальності особи за відсутності вини. Відтак, застосування до платника податків наслідків несвоєчасної реєстрації податкових накладних, передбачених статтею 120-1 Податкового кодексу України, можливе лише за наявності його вини.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що у спірних відносинах неналежне виконання вимог податкового законодавства стосовно своєчасної реєстрації підприємством податкових накладних відбулось з вини державних органів, у т.ч. контролюючого органу, що виключає протиправність діянь платника податку, та, як наслідок, притягнення його до відповідальності. Відсутність вини платника податків, як необхідної складової податкового правопорушення, обумовила протиправність застосування штрафних (фінансових) санкцій спірним податковим повідомленням-рішенням.
Такий висновок суду першої та апеляційної інстанції узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 20.03.2018 у справі № 819/777/17, від 30.01.2018 у справі № 815/2745/17, від 03.05.2018 у справі №818/1070/17, від 09.10.2018 по справі № 818/1073/17.
Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Однак, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірності накладення на КП "Харківводоканал" штрафних санкцій за порушення строків реєстрації податкових накладних, у зв`язку з відсутністю вини платника податків у такому порушенні.
Посилання апелянта на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29.11.2018 по справі №857/1387/18 в обґрунтування неможливості звільнення позивача від відповідальності за порушення строків реєстрації податкових накладних, колегія суддів вважає помилковими, оскільки згідно ч.5 ст.242 КАС України обов`язковою для врахування судом є лише правова позиція Верховного Суду.
Також є помилковими посилання апелянта на постанову Верховного Суду від 26.06.2018 по справі № 826/24815/15, оскільки остання ухвалена за інших фактичних обставин.
Згідно із частиною 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо неправомірності податкового  повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної податкової служби від 21.02.2020 №0000835410.
Згідно ч. 1   ст. 316 КАС України   суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну правову оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної податкової служби  залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.11.2020 року по справі № 520/6309/2020  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		В.Б. Русанова	
Судді	   	С.П. Жигилій    Т.С. Перцова   	
Повний текст постанови складено  01.02.2021 року