ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/21212/20	Головуючий у 1-й інстанції Холява О.І. 	
Провадження № 33/817/73/21 	Доповідач - Коструба Г.І.	
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2021 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Коструба Г.І. розглянувши в м. Тернополі у відкритому судовому засіданні в приміщенні Тернопільського апеляційного суду справу про адміністративне правопорушення відносно  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 ,
В С Т А Н О В И В:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 грудня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 (сорок) коп.
Не погоджуючись з рішенням суду, захисник ОСОБА_1 - адвокат Шкільняк Б. М. подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі.
Строк на апеляційне оскарження просив поновити у зв`язку із тим, що про існування оскаржуваної постанови останньому стало відомо 11 січня 2021 р. Доказом цього слугує заява захисника на отримання відповідної копії постанови та долучена до апеляційної скарги копія постанови, виготовлена секретарем судового засідання Хомишак О. 11.01.2021.
Апелянт вважає, що постанова необґрунтована, незаконна та така, що підлягає апеляційному оскарженню у зв`язку з неповнотою, однобічністю проведеного судового розгляду, неналежним аргументуванням прийнятого рішення, яке ухвалене на припущеннях, без додержання принципу верховенства права, законності, рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом з огляду на наступне.
Зазначає, що процедура огляду водія транспортного засобу на стан алкогольного сп`яніння не відповідає вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Вказує, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння слід визнати недійсним, оскільки він проведений не тим працівником поліції, що склав протокол про адміністративне правопорушення.
У апеляційній скарзі апелянт зазначає, що у матеріалах справи відсутній сертифікат відповідності технічного засобу, за допомогою якого проводився огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, що свідчить про недійсність такого огляду.
Також вказує на те, що судовий розгляд в суді першої інстанції відбувся без участі ОСОБА_1 , чим порушено його права, передбачені ст. 268 КУпАП та Конституцією України.
Окрім того зазначає, що на підставі Закону України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень” від 22.11.2018 №2617-VІІІ, який набрав чинності 01.07.2020, внесено зміни, зокрема, до КУпАП, а саме: виключено відповідальність за керування транспортним засобами особами, які перебувають у стані алкогольного сп`яніння або під впливом наркотичних чи психотропних речовин” та включено до Кримінального Кодексу України статтю 286-1 “Керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного сп`яніння або під впливом наркотичних чи психотропних речовин”.
З огляду на вищенаведене просить провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
На розгляд справи ОСОБА_1 не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце її розгляду, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду не подав.
Особи, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення, розпоряджаються своїми правами на власний розсуд, однак користуватися ними повинні сумлінно в межах процесуального закону відповідно до їх призначення і тією мірою і в тих формах, які необхідні для досягнення мети провадження у справі.
За таких обставин, керуючись ст. 268 КУпАП, суд вважає, що справу можна розглянути у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі наявних у справі доказів, яких достатньо для прийняття законного та обґрунтованого рішення.
Розглянувши матеріали справи, ознайомившись із доводами апеляційної скарги, в якій захисник ОСОБА_1 - адвокат Шкільняк Б. М. просить поновити строк на апеляційне оскарження та задовольнити апеляційну скаргу з наведених у ній підстав, прихожу до висновку, що строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду скаржнику слід поновити, а в задоволенні апеляційної скарги — відмовити, виходячи з таких міркувань.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до статей 245, 280 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи у вчиненні адміністративного правопорушення.
З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст. 251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Так, відповідно до оскаржуваної постанови 02 грудня 2020 року о 22 год. 16 хв. в м. Тернополі по вул. Живова, 29 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Seat Alhambra 1.90 д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки проводився в присутності двох свідків за допомогою технічного приладу газоаналізатора Drager Alcotest 7510 ARLM-0307 (повірка дійсна до 27.03.2021 року), на табло якого висвітило результат 1,96 %o проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.
Як вбачається з матеріалів справи, 02 грудня 2020 р. інспектором взводу № 2 роти № 4 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП лейтенантом поліції Очкусь Т. В. щодо ОСОБА_1 був складений протокол про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПР18 №017396, згідно якого 02 грудня 2020 року о 22.40 год в м. Тернополі по вул. Живова, 29 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Seat Alhambra 1.90 д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки проводився в присутності двох свідків за допомогою технічного приладу - газоаналізатора Drager Alcotest 7510 ARLM-0307 (повірка дійсна до 27.03.2021 року), на табло якого висвітило результат 1,96 %o проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Що стосується порушення Правил дорожнього руху, відповідальність за яке передбачена в тому числі КУпАП, керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до пункту 2.9 (а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. 
В свою чергу дії поліцейських повинні відповідати вимогам закону.
Відповідно до п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС 09 листопада 2015 р. № 1452/735, /далі Інструкція/ огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. 
Згідно п.3 ознаками алкогольного сп`яніння є:
запах алкоголю з порожнини рота;
порушення координації рухів;
порушення мови;
виражене тремтіння пальців рук;
різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;
поведінка, що не відповідає обстановці.
Згідно п.п. 6, 7 Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться:
поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);
лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).
Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України “Про Національну поліцію” поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі:
1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху.
Як вбачається із матеріалів справи, 02.12.2020 року о 22 год. 40 хв. ТВО командира взводу № 1 роти № 4 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП лейтенантом поліції Станько С. П. складена постанова серії ДПР18 № 748898 щодо ОСОБА_1 , з якої вбачається, що останній керуючи транспортним засобом на дорозі з двостороннім рухом, яка має дві смуги для руху в одному напряму здійснив виїзд на призначений для зустрічного руху бік дороги, який своїми діями порушив вимоги п. 11.4 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП.
Вищенаведені обставини підтверджуються і долученим до матеріалів справи відеозаписом з відеореєстратора автомобіля інспекторів поліції.
Зміст протоколу про адміністративне правопорушення всупереч доводам апелянта відповідає вимогам ст. 256 КУпАП і сумнівів у його достовірності не викликає.
Так, будь-які зауваження з приводу складеного поліцейськими адмінпротоколу чи інших матеріалів ОСОБА_1 не надавались та в матеріалах справи не містяться.
Обставини, викладені у протоколі про адмінправопорушення, підтверджуються письмовими показаннями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 02.12.2020, згідно яких в їх присутності водій ОСОБА_1 проходив огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest, результат якого 1,96 %o проміле; чеком приладу «Drager Alcotest 7510» №ARLM-0307 щодо виявлення стану сп`яніння від 02 грудня 2020 року, який показав результат 1,96 ‰, підписаний ОСОБА_1 ; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому міститься підпис ОСОБА_1 , що свідчить про те, що останній з результатом огляду на стан сп`яніння згідний; свідоцтвом про повірку газоаналізатора Alcotest 7510 № ARLM-0307 (чинне до 27 березня 2021 року); рапортом інспектора батальйону УПП в Тернопільській області ДПП Прокопів О. від 29 листопада 2020 року.
Вказані вище письмові пояснення свідків підписані ними власноруч та сумнівів не викликають.
Таким чином, приймаючи рішення про встановлення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції дослідив наявні у справі матеріали, а також відеоматеріали у їх сукупності, якими і обґрунтував свої висновки.
Тому, на думку судді апеляційного суду, висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним вказаного адміністративного правопорушення є обґрунтованими та узгоджуються як з поясненнями свідків, так і з матеріалами справи.
Безпідставними є твердження апелянта, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року №2617-VII виключається адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами, які перебувають у стані алкогольного сп`яніння, а тому ОСОБА_1 не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Так, 01 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22.11.2018 року, яким Кримінальний кодекс України доповнено статтею 286-1 «Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».
Стаття 130 КУпАП викладена в новій редакції «Керування суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції».
Відповідно до п. 6) ч. 1 ст. 247 КУпАП України провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у випадку скасування акту, який встановлює адміністративну відповідальність.
Під скасуванням акту про адміністративну відповідальність необхідно розуміти видання нормативного акту, яким повністю скасовується караність того діяння, за яке передбачалась адміністративна відповідальність, або встановлюється відповідальність більш м`яка, ніж адміністративна.
Між тим, Законом України від 22.11.2018 року № 2617 VIII, який набрав чинності із 01 липня 2020 року, відповідальність за діяння, які підпадали під ознаки статті 130 КУпАП України, була посилена. Ці діяння були криміналізовані і підпали під ознаки кримінального проступку, передбаченого ст. 286-1 КУпАП.
Наведене дає підстави стверджувати про відсутність скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність, оскільки така відповідальність була не скасована, а, навпаки, посилена (криміналізована).
Відповідно до положень ст. 58 Конституції України та ч. 2 ст. 8 КУпАП України Закон України від 22.11.2018 року №2617-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» як такий, що посилює відповідальність за діяння, які підпадали під ознаки ст. 130 КУпАП України, не має зворотної сили, тобто не поширюється на адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП України, які були вчинені до 01 липня 2020 року. 
Особи, які вчинили такі правопорушення до 01 липня 2020 року, згідно до ч.1 ст. 8 КУпАП України повинні нести відповідальність за законом, який діяв на час вчинення адміністративного правопорушення, тобто за ч. 1 ст. 130 КУпАП України у відповідній редакції цього Закону, які діяли до 01 липня 2020 року.
Крім того, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" № 720-IX від 17 червня 2020 року внесені нові зміни до Закону України від 22.11.2018 року № 2617-VIII, а саме виключені пункти/підпункти цього Закону, якими запроваджено нову редакцію ст. 130 КУпАП України та доповнено КК України статтею 286-1.
Отже, на теперішній час, в тому числі і станом на 09 грудня 2020 року, вчинення ОСОБА_1 правопорушення передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не заслуговує на увагу і твердження апелянта, що у матеріалах справи відсутній сертифікат відповідності технічного засобу, за допомогою якого проводився огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, оскільки свідоцтво № 12-01/1200 про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки - газоаналізатора Alcotest 7510 чинне до 27.03.2021 долучене до матеріалів справи (а. с. 5).
Твердження апелянта, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння слід визнати недійсним, оскільки він проведений не тим працівником поліції, що склав протокол про адміністративне правопорушення, спростовується тим, що у п. 2 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, зазначено, що у справах про адміністративні правопорушення, розгляд яких віднесено до відання органів поліції, зазначених у статті 222 КУпАП, протоколи відповідно до статті 255 КУпАП складають уповноважені на те посадові особи зазначених органів. Отже, даний протокол складений уповноваженою на те особою.
Всі інші доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_1 - адвоката Шкільняка Б. М. не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні апеляційного суду, інших доказів, які б могли поставити під сумнів рішення суду першої інстанції, не надано. 
Таким чином, в ході апеляційного розгляду обставин, які були б підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції, не встановлено, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя
П О С Т А Н О В И В:
Строк на апеляційне оскарження поновити.
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Шкільняка Б. М. залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 грудня 2020 року щодо нього – без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя