ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова
Іменем України
24 лютого 2021 року
м. Харків
справа № 638/13727/14
провадження № 22-ц/818/195/21
Харківський апеляційний суд у складі:
головуючого – Пилипчук Н.П.,
суддів – Кругової С.С., Тичкової О.Ю.
за участю секретаря судових засідань – Плахотнікової І.О.,
учасники справи: 
заявник: приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Попляк Володимир Володимирович, 
боржник: ОСОБА_1 ,
стягувач: ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за поданням приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Попляка Володимира Володимировича про звернення стягнення на нерухоме майно, з апеляційною скаргою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Попляк Володимира Володимировича на ухвалу Дзержинського районного суду м.Харкова від 28 лютого 2020 року, постановлену суддею Подус Г.С., в залі суду в м. Харків,
В С Т А Н О В И В :
У серпні 2019 року приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Попляк В.В. звернувся до суду із поданням, в якому просив звернути стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 , право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, а саме: квартира АДРЕСА_1 , Гараж № НОМЕР_1 по АДРЕСА_2 , на 42/100 частки квартири АДРЕСА_3 .
Обґрунтовуючи своє подання посилався на те, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Попляка В.В. перебуває виконавче провадження №58365011 з виконання виконавчого листа №638/13727/14-ц від 21.07.2015 року, виданого Дзержинським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму боргу за договором позики від 03.08.2012 в сумі 3708591,58 грн., яка не задоволена вимогами іпотеки. 20.02.2019 року приватним виконавцем на адресу боржника був направлений виклик, яким зобов`язано ОСОБА_1 з`явитися до приватного виконавця 01.03.2019 року об 11.00 год. та надати пояснення з причин невиконання рішення суду, а також надати відомості про майно, на яке можливо звернути стягнення. У визначений час боржник не з`явився. Приватний виконавець зазначає, що у боржника наявне нерухоме майно, право власності на яке не зареєстровано в установленому порядку.
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 28 лютого 2020 року у задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Попляка В.В. про звернення стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку - відмовлено.
В апеляційній скарзі приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Попляк В.В. просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та задовольнити його подання, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу посилався на те, що 16.04.2019 року приватним виконавцем здійснено вихід за адресою:  АДРЕСА_2 , де перебував боржник ОСОБА_1 . Приватним виконавцем було надано боржнику ОСОБА_1  для ознайомлення копії постанови про відкриття виконавчого провадження, про арешт майна боржника. Боржник ОСОБА_1  ознайомився з вищевказаними постановами, проте ставити підпис про отримання вказаних документів відмовився. Таким чином, боржнику відомо про те, що у приватного виконавця відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 638/13727/14-ц від 21.07.2015 р., виданого Дзержинським районним судом м. Харкова про стягнення з  ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2  суму боргу за договором позики від 03.08.2012 року в сумі 3708591,58 грн., яка не задоволена вимогами іпотеки. Зазначає, що станом на сьогоднішній день боржником не вживаються заходи щодо виконання вимог виконавчого документу, кошти не сплачуються, що свідчить про ухилення ОСОБА_1 від виконання рішення суду, яке набрало законної сили. Вказує, що боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження. Так, судом встановлено, що вся поштова кореспонденція та виклики приватного виконавця направлялися за адресою: АДРЕСА_4 , саме ця адреса боржника зазначена у виконавчому листі № 638/13727/14-ц від 21.07.2015 р., виданого Дзержинським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму боргу за договором позики від 03.08.2012 року в сумі 3708591,58 грн., яка не задоволена вимогами іпотеки. Таким чином, враховуючи положення ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» боржник вважається належним чином повідомленим про відкриття виконавчого провадження.
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 07.10.2020 року залучено до участі у справі у якості зацікавленої особи ОСОБА_3 .
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 20.01.2021 року залучено до участі у справі у якості зацікавленої особи ОСОБА_4 .
ОСОБА_1 надав суду відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 18.06.2015 року у справі №2- 04/11 було затверджено мирову угоду про поділ майна між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , яке належить їм на праві спільної сумісної власності. Склад такого майна, зокрема, становили: квартира АДРЕСА_1 автомобіль Seat Ibiza; гараж № НОМЕР_1 по АДРЕСА_2 ; 42/100 частини квартири АДРЕСА_3 ; квартира АДРЕСА_5 садовий будинок в сел. Ржавець Харківського району Харківської області автомобіль AUDI Q7. Вказане майно було розподілено між боржником та його дружиною. Тому, на думку Приватного виконавця, суд має звернути стягнення на квартиру АДРЕСА_1 , гараж № НОМЕР_1 по АДРЕСА_6 , а також 42/100 частки квартири АДРЕСА_3 . Зазначає, що  ОСОБА_1  право власності на своє ім`я на вказані об`єкти не зареєстрував. Вказує, що боржник ОСОБА_1 за адресою, на яку йому направлялася кореспонденція, не проживає, його обов`язок знятися з реєстрації та виселитися з квартири було передбачено ще укладеною, між ним та дружиною мировою угодою про що також зазначено в ухвалі суду про затвердження даної мирової угоди. Цей обов`язок ОСОБА_1 було повністю виконано, звільнено квартиру та знято його з реєстрації місця проживання за цією адресою. Саме тому жодних повідомлень щодо виконавчого провадження Боржник так і не отримував. Зазначає, що ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 18.06.2015 року визначено перелік майна, яке є спільним сумісним майном ОСОБА_1 та його дружини ОСОБА_3 та здійснено його подальший розподіл. Після скасування цієї ухвали все майно з цього переліку знову отримало правовий статус спільного сумісного майна подружжя. Приватним виконавцем ставиться питання про звернення стягнення на квартиру, гараж, частину квартири, які є спільним сумісним майном двох осіб, таким чином виконавець просить суд звернути стягнення на майно, яке належить на приватній власності ОСОБА_3 , яка не є стороною виконавчого провадження.
Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг.
Справа знаходиться в провадженні суду апеляційної інстанції з квітня 2020 року.
Вказана справа неодноразово призначалась до розгляду, а саме: на 15 липня 2020 року, 19 серпня 2020 року, 07 жовтня 2020 року, 04 листопада 2020 року, 02 грудня 2020 року, на 18.12.202 року, 20 січня 2021 року, 03 лютого 2021 року та 24 лютого 2021 року.
Боржнику ОСОБА_1 направлялись судові повістки на адресу: АДРЕСА_4 , між тим повертались на адресу суду із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».
Також ОСОБА_1 направлялась судова повістка на адресу: АДРЕСА_7 (т. 3 а.с 126), між тим також повернулась на адресу суду із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».
02.06.2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду апеляційної інстанції із заявою про ознайомлення з матеріалами справи та 05.06.2020 року був частково ознайомлений з матеріалами справи, про що свідчить його підпис у цій заяві.
Таким чином ОСОБА_1 був обізнаний про розгляд справи в суді апеляційної інстанції.
Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. 
Не дивлячись на те, що завдання правильного і своєчасного розгляду і вирішення цивільної справи ставиться не перед сторонами процесу, а перед органом судової влади, вказана обставина жодною мірою не виправдовує поведінку осіб, що беруть участь в справі, направлене на те, що умисне перешкодило досягнення органом судової влади вказаних завдань. 
Особи, що беруть участь в справі, не мають прямого юридичного обов`язку сприяти суду в правильному і своєчасному розгляді і вирішенні цивільної справи, проте зобов`язані утримуватися від дій, здатних перешкоджати досягненню названих завдань.
Ефективність судового захисту залежить не тільки від досконалості процедури розгляду судами справ, а й від поведінки осіб, які беруть участь у справі, сумлінного здійснення ними своїх процесуальних прав і обов`язків.
Враховуючи, що такі проблеми можуть ущемити право кожного на судовий розгляд в розумні терміни, відповідно до статті 6 Конвенції; усвідомлюючи, що неефективні чи неналежні процедури і зловживання сторонами правом на оскарження спричиняють невиправдані затримки і можуть підірвати довіру до системи правосуддя; будучи переконаним, що ефективні процедури оскарження відповідають інтересам усіх сторін у судовому провадженні та інтересам відправлення правосуддя; враховуючи Рекомендацію R (81) 7 про заходи з полегшення доступу до правосуддя, Рекомендацію R (84) 5 про принципи цивільного судового провадження, спрямовані на удосконалення функціонування системи правосуддя, Рекомендацію R (86) 12 щодо заходів із попередження та зменшення надмірного обсягу роботи в судах і Рекомендацію R (93) 1 про ефективний доступ до закону і правосуддя для найбідніших верств населення, рекомендує урядам держав-учасниць вжити чи посилити, залежно від обставин, всі заходи, які вони вважають за необхідне, задля покращання функціонування систем і процедур оскарження в цивільних і господарських справах
Відповідно до п. 11 ч. 3 ст. 2 ЦПК України неприпустимість зловживання процесуальними правами визнана однією з засад (принципів) цивільного судочинства. Роль суду у реалізації принципу змагальності сторін полягає, зокрема, у запобіганні зловживанню учасниками судового процесу їх правами.
Добросовісне здійснення цивільних процесуальних прав потребує від осіб, котрі беруть участь у справі, такої реалізації прав, яка відповідала б їхньому призначенню та здійснювалась у спосіб, визначений цивільним процесуальним законом, не завдавала б шкоди правам інших учасників цивільного процесу. 
Критеріями добросовісної поведінки учасників процесуальних правовідносин є здійснення прав і обов`язків у відповідності до норм процесуального законодавства; усвідомлення сутності процесуальних правовідносин як відносин, що виникли з метою здійснення правосуддя у цивільній справі; в) відмова від реалізації своїх процесуальних прав та обов`язків з метою зловживання ними.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Пунктом 3 ч.8 ст.128 ЦПК України передбачено, що днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.
Представник ОСОБА_1 – ОСОБА_5 брав участь у судовому засідання, надавав пояснення, в подальшому, судову повістку, направлену за зазначеною ним адресою не отримує через відсутність за вказаною адресою.
Отже учасники справи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, не з`явилися в судове засідання без поважних причин, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності.
Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, що з`явилися, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано 09.10.2007 року, про що в книзі реєстрації розірвань шлюбу зроблено відповідний актовий запис № 608.
З матеріалів справи вбачається, що рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 22.04.2015 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму боргу за договором позики від 03.08.2012 року в сумі 3708 591,58 гривень, яка не задоволена вимогами за рахунок іпотеки, стягнуто з   ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати, які понесені сплатою вартості судової будівельно - технічної експертизи в сумі 7 400,00гривень (сім тисяч чотириста гривень). В рахунок погашення боргу за договором позики від 03.08.2012 року, сума якого становить на момент постановлення судового рішення 8 363 080,58(мільйонів вісім тисяч триста шістдесят три вісімдесят гривень 58 копійок) звернути стягнення на предмет іпотеки (право на   нерухоме майно, яке належить у порядку спадкування ОСОБА_1 ), а саме:   нежитлові приміщення підвалу №І, П, Па, Пб ,Ш, Ша ,Шб ,ІV,ІVа,Vа,Vб,XLVII.XLVIIа в житловому будинку літер А-6, загальною площею 140,0 кв.м., які розташовані в м. Харкові, майдан Конституції №20(двадцять) загальною вартістю 4 654 489,00 ( мільйонів чотири шістсот п`ятдесят чотири тисячі чотириста вісімдесят дев`ять гривень 00 копійок), визнано за іпотекодержателем  ОСОБА_2  право власності на нежитлові приміщення підвалу №І, П, Па ,Пб ,Ш, Ша, Шб, ІV,ІVа,Vа,Vб,XLVII.XLVIIа в житловому будинку літер А-6, загальною площею 140,0 кв.м., які розташовані в м. Харкові, майдан Конституції №20(двадцять) загальною вартістю 4 654 489,00 ( мільйонів чотири шістсот п`ятдесят чотири тисячі чотириста вісімдесят дев`ять гривень 00 копійок у порядку задоволення вимог за рахунок іпотеки. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 3654,00 гривень (тисяч три шістсот п`ятдесят чотири гривень 00 копійок). В задоволенні позовних вимог до ОСОБА_6 ОСОБА_2 – відмовлено у зв`язку зі смертю відповідачки.
Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 21.03.2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.  Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 квітня 2015 року  скасовано.  Позов задоволено частково.   В рахунок погашення заборгованості за договором позики від 03.08.12 року в сумі 8 294 225 ( вісім мільйонів двісті дев`яносто чотири тисячі двісті двадцять п`ять) грн.04 коп. звернути стягнення на предмет іпотеки ( право на яке належить в порядку спадкування за заповітом ОСОБА_1 , а саме:нежитлові приміщення підвалу № 1 ,П, Па, Пб, Ш, Ша, Шб, ІУ,ІУа,Уб,Уа ХL УІІ.,ХLУІІа в житловому будинку літер А-6, загальною площею 140,0 кв. м., які розташовані в АДРЕСА_2 , загальною вартістю 4 654 489 (чотири мільйони шістсот п`ятьдесят чотири тисячі чотириста вісімдесят дев`ять) грн..00 коп. шляхом визнання за ОСОБА_2 права власності на нежитлові приміщення підвалу № 1 ,П, Па, Пб, Ш, Ша, Шб, ІУ,ІУа,Уб, Уа, ХL УІІ.,ХLУІІа в житловому будинку літер А-6, загальною площею 140,0 кв. м., які розташовані в АДРЕСА_2 , загальною вартістю 4 654 489 (чотири мільйони шістсот п`ятьдесят чотири тисячі чотириста вісімдесят дев`ять) грн.   Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 на користь ОСОБА_2 залишок суми боргу за договором позики від 03.08.2012 року в сумі 3639736 ( три мільйони шістсот тридцять дев`ять тисяч сімсот тридцять шість) грн.04 коп., яка не задоволена вимогами за рахунок іпотеки і судовий збір в сумі 7400 ( сім тисяч чотириста) грн. Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 на користь держави судовий збір в сумі 3639 ( три тисячі шістсот тридцять дев`ять) грн. 74 коп.   
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 30.03.2016 року виправлено наступні описки в рішенні Апеляційного суду Харківської області від 21 березня 2016 року: -в мотивувальній частині рішення на сторінці «2» абз 5 та сторінці «5» абз 14 правильно зазначити : « рішення суду підлягає зміні». - Викладено резолютивну частину рішення в наступній редакції: апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково. Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 квітня 2015 року   змінити. Позов задовольнити частково. В рахунок погашення заборгованості за договором позики від 03 серпня 2012 року в сумі 8 294 225 ( вісім мільйонів двісті дев`яносто чотири тисячі двісті двадцять п`ять) грн.04 коп. звернути стягнення на предмет іпотеки ( право на яке належить в порядку спадкування за заповітом ОСОБА_1 , а саме: нежитлові приміщення підвалу № І, І І, І Іа, І Іб, Ш, Ша, Шб, ІУ, ІУа, Уб, Уа, ХLУІІ, ХLУІІа в житловому будинку літ. А-6, загальною площею 140,0 кв. м., які розташовані в АДРЕСА_2 , загальною вартістю 4 654 489 (чотири мільйони шестисот п`ятьдесят чотири тисячі чотириста вісімдесят дев`ять) грн.00 коп. шляхом визнання за ОСОБА_2 права власності на нежитлові приміщення підвалу № І, І І, І Іа, І Іб, Ш, Ша, Шб, ІУ, ІУа, Уб, Уа, ХLУІІ, ХLУІІа в житловому будинку літ. А-6, загальною площею 140,0 кв. м., які розташовані в АДРЕСА_2 , загальною вартістю 4 654 489 (чотири мільйони шестсот п`ятьдесят чотири тисячі чотириста вісімдесят дев`ять) грн..00 коп. Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 на користь ОСОБА_2 залишок суми боргу за договором позики від 03 серпня 2012 року в сумі 3 639 736 ( три мільйони шістсот тридцять дев`ять тисяч сімсот тридцять шість) грн. 04 коп., яка не задоволена вимогами за рахунок іпотеки і судові витрати в сумі 7400 ( сім тисяч чотириста) грн. Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 на користь держави судовий збір в сумі 3639 ( три тисячі шістсот тридцять дев`ять) грн. 74 коп.    
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.09.2016 року касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, рішення апеляційного суду Харківської області від 21.03.2016 року залишено без змін.
21.07.2015 року Дзержинським районним судом м. Харкова видано виконавчий лист № 638/13727/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму боргу за договором позики від 03.08.2012 року в сумі 3 708 591, 58 грн., яка не задоволена вимогами іпотеки, виконавче провадження № 58365011.
12.02.2019 року приватним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 638/13727/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму боргу за договором позики від 03.08.2012 року в сумі 3 708 591, 58 грн., яка не задоволена вимогами іпотеки.
Відмовляючи у задоволенні подання приватного виконавця Попляка В.В. суд першої інстанції виходив з того, що вся поштова кореспонденція та виклики приватного виконавця на адресу ОСОБА_1 направлялись за адресою: АДРЕСА_4 , в той час як 14.04.2016 року, звертаючись із касаційною скаргою він зазначав свою адресу: АДРЕСА_7 . 
Між тим, відповідно до ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про виконавче провадження» боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.
Із змісту виконавчого листа № 638/13727/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму боргу за договором позики від 03.08.2012 року в сумі 3 708 591, 58 грн., яка не задоволена вимогами іпотеки вбачається, що адреса боржника ОСОБА_1 , зазначена: АДРЕСА_4 , на яку приватним виконавцем і направлялася кореспонденція, належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 повідомляв стягувача або ВДВС про зміну адреси суду не надано та матеріали справи не містять.
Відсутні також докази того, що дізнавшись про наявність виконавчого провадження ОСОБА_1 виконав зобов`язання перед стягувачем. 
За таких обставин, висновок суду про передчасність подання приватного виконавця є необґрунтованим. 
27.08.2019 року приватний виконавець Попляк В.В. звернувся до суду із поданням про звернення стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку.  Вважає, що після скасування ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 18.06.2015 року про затвердження мирової угоди, на підставі якої, було зареєстровано право власності на належне боржнику нерухоме майно на іншу особу, право власності на це майно не було зареєстровано належним чином на ОСОБА_1 . Таким чином, у боржника наявне нерухоме майно, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку.
З матеріалів справи вбачається, що 12.02.2019 року приватним виконавцем за допомогою засобів Автоматичної системи виконавчого провадження направлено електронні запити до Державної фіскальної служби України та Пенсійного фонду України. Згідно відповіді Пенсійного фонду України від 12.02.2019 року на запит про осіб- боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи - інформацію не знайдено. Згідно відповіді Пенсійного фонду України від 12.02.2019 року на запит про осіб- боржників, які отримують пенсії - інформацію не знайдено. Згідно відповіді ДФС України від 13.02.2019 року про номери рахунків, відкритих юридичними особами та/або фізичними особами-підприємцями - за боржником зареєстровано розрахунковий рахунок №  НОМЕР_3  в ПАТ «УКРІНБАНК». Згідно відповіді ДФС України від 14.02.2019 року про джерела отримання доходів боржників-фізичних осіб - боржник ОСОБА_1  отримує доходи у ФО-П  ОСОБА_7  14.02.2019 року приватним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на кошти, що містяться на рахунку в ПАТ «УКРІНБАНК». Приватним виконавцем були направлені платіжні вимоги від 18.02.2019 року до ПАТ УКРІНБАНК» для примусового списання належних боржнику коштів. Згідно відповіді Регіонального сервісного центру МВС України в Харківській області від 18.02.2019 року за вих. № 31/20-599, за боржником транспортні засоби не зареєстровані. Згідно відповіді Департаменту адміністративних послуг та споживчого ринку харківської міської ради від 21.02.2019 року за боржником об`єкти торгівлі, ресторанного господарства та сфери побуту не обліковані. Згідно відповіді Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 21.02.2019 року правовстановлюючі документи, що посвідчують право на земельні ділянки за боржником не обліковуються. Згідно відповіді Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від -.02.2019 року боржник  ОСОБА_1  серед власників, які володіють значними пакетами акцій емітентів (10 відсотків і більше) акцій приватних акціонерних товариств та (5 відсотків і більше) публічних акціонерних товариств, відсутній. Згідно відповіді Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області від 18.03.2019 року за боржником ОСОБА_1  на праві власності сільськогосподарська техніка, самохідні машини та механізми не обліковуються. Згідно відповіді Управління комунального майна та приватизації ДЕтКМ Харківської міської ради від 22.02.2019 року з боржником ОСОБА_1  відсутні договірні відносини щодо передачі у користування об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Харкова. Згідно відповіді AT «Перший український міжнародний банк» від 19.02.2019 року за боржником не обліковуються відкриті рахунки. Згідно відповіді АТ «Сбербанк» від 21.02.2019 року боржник  ОСОБА_1  не є клієнтом Банку. Згідно відповіді АТ «Райффайзен Банк Аваль» від 21.02.2019 року рахунки та договори оренди індивідуального (банківського) сейфу на ім`я ОСОБА_1  не знайдено. Згідно відповіді AT «Укрсоцбанк» від 21.02.2019 року боржник  ОСОБА_1  не обслуговується та не має відкритих рахунків. Згідно відповіді АТ КБ «ПриватБанк» від 20.02.2019 року кошти на рахунках боржника ОСОБА_1  відсутні. Згідно відповіді АТ «Кредобанк» від 21.02.2019 року боржник  ОСОБА_1  в Банку відсутній. Згідно відповіді АТ «Альфа-Банк» від 05.03.2019 року боржник  ОСОБА_1  не є клієнтом банку. 18.04.2019 року приватним виконавцем за допомогою засобів Автоматичної системи виконавчого провадження направлено електронні запити до Державної фіскальної служби України та Пенсійного фонду України. Згідно відповіді Пенсійного фонду України від 19.04.2019 року на запит про осіб- боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи - інформацію не знайдено. Згідно відповіді Пенсійного фонду України від 19.04.2019 року на запит про осіб- боржників, які отримують пенсії - інформацію не знайдено. Згідно відповіді ДФС України від 19.04.2019 року про номери рахунків, відкритих юридичними особами та/або фізичними особами-підприємцями - за боржником зареєстровано розрахунковий рахунок № НОМЕР_3 в ПАТ «УКРІНБАНК». Згідно відповіді ДФС України від 19.04.2019 року про джерела отримання доходів боржників-фізичних осіб - інформація стосовно боржників - фізичних осіб щодо сум доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податку та сум утриманого з них податку в ДРФО відсутня.
Так, 20.02.2019 року на адресу боржника ОСОБА_1 приватним виконавцем був направлений виклик, яким зобов`язано ОСОБА_1 з`явитися до приватного виконавця та надати пояснення з причин невиконання рішення суду (а.с. 162-163 т. 2), вказаний виклик направлявся на адресу боржника за адресою: АДРЕСА_4 , між тим квартира АДРЕСА_1 не є місцем проживання ОСОБА_1 , що вбачається також з його заяви, яка міститься в матеріалах справи (т. 3 а.с. 42).
Отже грошових коштів та іншого майна, достатніх для виконання судового рішення у ОСОБА_1 – не встановлено. 
Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі – Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі – рішення) – сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно частини першої статті 5 Закону примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Статтею 10 Закону встановлено, що заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.
Відповідно до частини першої, другої статті 18 Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.
Пунктом 1 частини першої статті 26 Закону встановлено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
Частиною першою статті 48 Закону встановлено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.
Згідно частини третьої, четвертої статті 50 Закону у разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом.
Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам.
У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.
Відповідно до частини десятої статті 440 ЦПК України питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.
З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 18.06.2015 року затверджено мирову угоду, укладену 29.05.2015 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, відповідно до якої сторони добровільно розподілили майно подружжя наступним чином: припинити право спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на: квартиру АДРЕСА_1 ; автомобіль «Seat Ibiza» 2006 року випуску, державний номер № НОМЕР_4 ; гараж № НОМЕР_1 по вул.Космічній 23-Б в м.Харкові; на 42/100 частки квартири АДРЕСА_3 ; квартиру АДРЕСА_5 ; садовий будинок площею 28,5 кв.м. з господарськими будівлями та земельною ділянкою в сел.Ржавець Харківського району Харківської області в СТ «Оргтехніка»; автомобіль «Audi Q7» 2006 року випуску, державний номер № НОМЕР_5 ; визнати право власності: на квартиру АДРЕСА_1 за  ОСОБА_3 ; автомобіль «Seat Ibiza» 2006 року випуску, державний номер № НОМЕР_4 за  ОСОБА_3 ; гараж № НОМЕР_1 по АДРЕСА_6 за  ОСОБА_3 ; визнати право власності: на 42/100 частки квартири АДРЕСА_3 за  ОСОБА_4 . Визнати право власності: на квартиру АДРЕСА_5 за  ОСОБА_1 ; садовий будинок площею 28,5 кв.м. з господарськими будівлями та земельною ділянкою в сел. Ржавець Харківського району Харківської області в СТ «Оргтехніка» за  ОСОБА_1 ; автомобіль «Audi Q7» 2006 року випуску, державний номер № НОМЕР_5 за  ОСОБА_1 . Провадження у справі – закрити, у зв`язку із затвердженням мирової угоди.
Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 03.05.2017 року апеляційну скаргу  ОСОБА_2 задоволено частково. Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 червня 2015 року про затвердження мирової угоди скасовано, питання передано на новий розгляд. Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 червня 2015 року про прийняття відмови від позовних вимог за зустрічним позовом – залишено без змін.
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 31.10.2019 року відмовлено ОСОБА_3 та ОСОБА_1 у затвердженні мирової угоди.
За відомостями Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 18.12.2019 року позов  ОСОБА_3 до ОСОБА_1 «Про поділ майна подружжя, визнання договору купівлі – продажу недійсним та стягнення грошової компенсації , третя особа – ОСОБА_2 - задоволено частково. Поділено майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя  ОСОБА_3  та  ОСОБА_1 , а саме : за  ОСОБА_3  визнати право приватної власності на : - 1\2 ідеальної частини квартири  АДРЕСА_1 ; - 1\2 ідеальної частини садового будинку літ. «А-1» загальною площею 28,5 кв.м., 1\2 ідеальної частини сараю літ. «Б», «Г», 1\2 ідеальної частини гаражу літ. «В», розташованих в с. Ржавець Харківського району Харківської області в садівничому товаристві «Оргтехніка»№55; - 1\2 ідеальної частини земельної ділянки загальною площею 0,103 га, розташованої в с. Ржавець Харківського району Харківської області в садівничому товаристві «Оргтехніка»№55; - 1\2 ідеальної частини автомобіля марки «Seat Ibiza» державний номер НОМЕР_4 ; за ОСОБА_1  визнати право приватної власності на : - 1\2 ідеальної частини квартири  АДРЕСА_1 ; - 1\2 ідеальної частини садового будинку літ. «А-1» загальною площею 28,5 кв.м., 1\2 ідеальної частини сараю літ. «Б», «Г», 1\2 ідеальної частини гаражу літ. «В», розташованих в с. Ржавець Харківського району Харківської області в садівничому товаристві «Оргтехніка»№55; - 1\2 ідеальної частини земельної ділянки загальною площею 0,103 га, розташованої в с. Ржавець Харківського району Харківської області в садівничому товаристві «Оргтехніка»№55; - 1\2 ідеальної частини автомобіля марки «Seat Ibiza» державний номер НОМЕР_4 . Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 компенсацію вартості наступного майна : 1/2 частини машиномісця АДРЕСА_8 в сумі 24754 гривен; залишок вартості 1/2 частини квартири АДРЕСА_5 в сумі 60000 гривен, а всього в загальній сумі 84754 гривни. В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_1 в іншій частині - відмовлено.
Матеріали справи містять дані про те, що згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна 11.07.2016 року право спільної часткової власності на 42/100 частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_9 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Ємельяновою І.Г. зареєстровано за іншою особою, а саме ОСОБА_4 на підставі ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 18.06.2015 року по справі № 2-104/11.
Згідно відомостей про право власності на об`єкт нерухомого майна встановлено, що попередньо 42/100 частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_9 належало ОСОБА_1 на підставі дублікату свідоцтва про право власності, р. № НОМЕР_6 , 06.07.1994 року, ХМЦПДЖФ, дублікат видано 02.11.2007 року., дата прийняття рішення про державну реєстрацію 02.11.2007 року (т. 3 а.с. 111)
Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна 11.07.2016 року право власності на гараж АДРЕСА_10 , приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Ємельяновою І.Г. зареєстровано за іншою особою, а саме ОСОБА_3 на підставі ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 18.06.2015 року по справі № 2-104/11.
Згідно відомостей про право власності на об`єкт нерухомого майна встановлено, що попередньо гараж АДРЕСА_10 належав ОСОБА_1 на підставі рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 29.06.2010 року у справі № 2-9237\10., дата прийняття рішення про державну реєстрацію 17.08.2010 року (т. 3 а.с. 115)
Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 11.07.2016 року право власності на квартиру 2-х кімнатну, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Ємельяновою І.Г. зареєстровано за іншою особою, а саме ОСОБА_3 на підставі ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 18.06.2015 року по справі № 2-104/11.
Згідно відомостей про право власності на об`єкт нерухомого майна встановлено, що попередньо квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 належала ОСОБА_1 на підставі дублікату договору купівлі-продажу, р № 8-10651, 06.11.1996 року, 1 ХДНК, дублікат видано 25.10.2007 року, посвідчений 1 ХДНК, р. № 6-3028, дата прийняття рішення про державну реєстрацію 25.10.2007 року (т. 3 а.с. 118).
Отже збереження державної реєстрації за ОСОБА_3 на нерухоме майно, а саме: на квартиру АДРЕСА_1 ; гараж № НОМЕР_1 по АДРЕСА_6 та за ОСОБА_4 - на 42/100 частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_9 , з огляду на скасування підстав набуття права власності, а саме ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 18.06.2015 року про затвердження мирової угоди порушує право стягувача отримати виконання за судовим рішенням шляхом звернення стягнення на вказані об`єкти нерухомого майна.
З матеріалів справи вбачається, що первісно ОСОБА_1 набув право власності на 42/100 частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_9 на підставі дублікату свідоцтва про право власності, р. № НОМЕР_6 , 06.07.1994 року, ХМЦПДЖФ, дублікат видано 02.11.2007 року; на гараж АДРЕСА_10 на підставі рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 29.06.2010 року у справі № 2-9237\10; на квартиру 2-х кімнатну, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 на підставі дублікату договору купівлі-продажу, р № 8-10651, 06.11.1996 року, 1 ХДНК, дублікат видано 25.10.2007 року, посвідчений 1 ХДНК, р. № 6-3028.
Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 18.12.2019 року, крім іншого, за ОСОБА_1  визнано право приватної власності на : - 1\2 ідеальної частини квартири  АДРЕСА_1 .
З мотивувальної частини вказаного рішення вбачається, що право власності у відповідача ОСОБА_1 щодо 42/100 частини квартири АДРЕСА_3 квартири виникло з підстав її приватизації, яка мала місце 06.07.1994 та у відповідності з нормами законодавства, які діяли на час приватизації квартири, стала особистою власністю відповідача ОСОБА_1 ; право власності на гараж № НОМЕР_1 розташований по АДРЕСА_6 було визнано за відповідачем ОСОБА_1 на підставі рішення Дзержинського райсуду м. Харкова від 29.06.2010, яке на сьогоднішній день набрало законної сили та є чинним, отже це майно також є особистою власністю ОСОБА_1 . 
Подання приватного виконавця тривалий час знаходиться у провадженні суду, отже ОСОБА_1 та його представник не можуть не знати про наявність такого провадження. Доказів виконання рішення суду за виконавчим провадженням № 58365011 суду не надано.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала суду першої інстанції скасуванню, подання приватного виконавця про звернення стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстроване в установленому законом порядку частковому задоволенню.
Згідно з вимогами ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 379 ЦПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Попляк Володимира Володимировича – задовольнити.
Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 28 лютого 2020 року – скасувати.
Подання приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Попляка Володимира Володимировича про звернення стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстроване в установленому законом порядку задовольнити частково.
У виконавчому провадженні ВП № 58365011 звернути стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 , право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, а саме: на Ѕ частку квартири АДРЕСА_1 , гараж № НОМЕР_1 по АДРЕСА_2 , на 42/100 частки квартири АДРЕСА_3 .
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку тільки в випадках передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий –                                                                     Н.П. Пилипчук

Судді –                                                                        О.Ю. Тичкова

С.С. Кругова