Дата документу 12.01.2021 Справа № 335/13568/19

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Єдиний унікальний №335/13568/19        Головуючий у 1 інстанції: Геєць Ю.В.
Провадження № 22-ц/807/141/21        Суддя-доповідач: Дашковська А.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«12» січня 2021 року        м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого:        Дашковської А.В.,
суддів:        Кримської О.М.,
       Кочеткової І.В.,
секретар:        Волчанова І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу з апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» в особі Запорізького регіонального управління Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес», третя особа: ОСОБА_2 , про стягнення страхового відшкодування, 

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПрАТ «Страхова компанія «Юнівес» в особі Запорізького регіонального управління ПрАТ «Страхова компанія «Юнівес», третя особа: ОСОБА_2 , про стягнення страхового відшкодування.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 19 грудня 2018 року о 07 год. 45 хв. в м. Запоріжжя по вул. Вінницька, 61, ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом ВАЗ 21099, державний номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого скоїв наїзд на припаркований автомобіль ЗАЗ Daewoo Lanos, державний номерний знак НОМЕР_2 , який належав йому. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
Зазначена дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія ОСОБА_2 , що встановлено постановою Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 05 лютого 2019 року, яка набрала законної сили 18 лютого 2019 року.
Згідно з звітом про проведення оцінки колісного транспортного засобу №6 від 10 січня 2019 року розмір матеріальної шкоди, спричиненої володільцю автомобіля ЗАЗ Daewoo Lanos, державний номерний знак НОМЕР_2 в результаті ДТП, склав 35426,97 грн., за проведення оцінки він сплатив 700,00 грн.
14 вересня 2018 року між ОСОБА_2 та ПрАТ «Страхова компанія «Юнівес» було укладено поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника транспортного засобу № АМ4106388.
Він звернувся до Запорізького регіонального управління ПрАТ «Страхова компанія «Юнівес» з письмовою заявою про виплату страхового відшкодування. Листом № 19/03/1216 від 17.03.2019 року ПрАТ «Страхова компанія «Юнівес» відмовило у виплаті страхового відшкодуванні з тих підстав, що договір страхування, оформлений полісом АМ4106388, є нікчемним відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 989 ЦК України в зв`язку з тим, що при укладанні вищезазначеного полісу страхування власник (користувач) автомобіля не повідомив ПрАТ «Страхова компанія «Юнівес» про те, що відповідальність власника транспортного засобу вже застрахована ПрАТ «Оранта-Січ» за полісом №АМ/3246432, який був діючим на момент дорожньо-транспортної пригоди.
Відмову ПрАТ «Страхова компанія «Юнівес» вважав необґрунтованою, оскільки 18 квітня 2018 року ОСОБА_3 , власник транспортного засобу ВАЗ 21099, державний номер НОМЕР_1 , застрахував свою цивільно-правову відповідальність при експлуатації забезпеченого транспортного засобу в ПрАТ «Оранта-Січ» відповідно до полісу АМ/3246432, строк дії полісу з 27 квітня 2018 року до 26 квітня 2019 року. 
Страхувальник ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шостою Запорізькою державною нотаріальною конторою відкрита спадкова справа № 515/2018, заведена після смерті ОСОБА_3 . Відповідно до даних спадкової справи єдиним спадкоємцем за законом, що звернулась з заявою про прийняття спадщини, є ОСОБА_4 .
В зв`язку з тим, що транспортний засіб ВАЗ 21099, державний номер НОМЕР_1 , не був отриманий у спадщину заподіювачем шкоди ОСОБА_2 , вважав, що договір страхування цивільно-правової відповідальності АМ/3246432 припинив свою дію 18 травня 2018 року, у зв`язку зі смертю страхувальника ОСОБА_3 .
Вказані обставини встановлені рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 18 листопада 2019 року по справі №337/1966/19 за його позовом до ПрАТ «Оранта-Січ», третя особа ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування.
На підставі зазначеного просив стягнути з ПАТ «Страхова компанія «Юнівес» на його користь невиплачену суму страхового відшкодування в розмірі 35426,97 грн., витрати на проведення експертного дослідження автомобіля в розмірі 700,00 грн., судові витрати в розмірі 768,40 грн.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21 вересня 2020 року позов задоволено частково. 
Стягнуто з ПрАТ «Страхова компанія «Юнівес» в особі Запорізького регіонального управління ПрАТ «Страхова компанія «Юнівес» на користь ОСОБА_1 суму страхового відшкодування в розмірі 34 426 грн. 97 коп. без врахування франшизи, витрати на проведення експертного дослідження автомобіля в розмірі 700 грн., а всього 35 126 грн. 97 коп.
Стягнуто з ПрАТ «Страхова компанія «Юнівес» в особі Запорізького регіонального управління ПрАТ «Страхова компанія «Юнівес» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.
В решті позову - відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ПрАТ «Страхова компанія «Юнівес» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповідомлення ОСОБА_2 про укладення договору страхування з ПрАТ «Оранта-Січ», нікчемність полісу №АМ4106388 від 14 вересня 2018 року, Хортицьким районним судом м. Запоріжжя при розгляді справи №337/1966/19 не враховано спеціальні норми Закону України «Про страхування», відповідно до яких у разі зміни власника договір страхування зберігає чинність до закінчення строку його дії, під час оформлення дорожньо-транспортної пригоди Управлінням патрульної поліції в Запорізькій області було зафіксовано в наявності у водія ОСОБА_2 поліс серія АМ/3246432 ПрАТ «Оранта-Січ», просило скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову, вирішити питання про судові витрати.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

За приписами п.2 ч. 1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (ч.ч.1,2,5 ст. 263 ЦПК України).

Рішення суду першої інстанції вказаним вимогам не відповідає. 

Ухвалюючи рішення про стягнення з ПрАТ «Страхова компанія «Юнівес» на користь позивача шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, суд першої інстанції, виходив з того, що підстави для звільнення ПрАТ «Страхова компанія «Юнівес» від виплати страхового відшкодування відсутні, оскільки доводи відповідача про нікчемність полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника транспортного засобу № АМ4106388 від 14.09.2018 року є недоведеними.

Проте з висновками суду першої інстанцій погодитись не можна з огляду на таке. 

Частиною першою статті 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення (пункт 3 частини 1 статті 1188 ЦК України).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Судом першої інстанції встановлено, що 19.12.2018 року о 07 год. 45 хв. в м. Запоріжжя по вул. Вінницька, 61, ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом ВАЗ 21099, державний номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого скоїв наїзд на припаркований автомобіль ЗАЗ Daewoo Lanos , державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження.

Зазначена дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія ОСОБА_2 , що встановлено постановою Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 05.02.2019 року, яка набрала законної сили 18.02.2019 року (а.с. 5).

Згідно зі звітом про проведення оцінки колісного транспортного засобу № 6 від 10.01.2019 року, складеним СПД ОСОБА_5 , розмір матеріальної шкоди, спричиненої володільцю автомобіля в результаті дорожньо-транспортної пригоди становить 35 426,97 грн.,  за проведення оцінки  ОСОБА_1  сплатив 700,00 грн. (а.с. 9-22).
Судом також встановлено та підтверджується полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника транспортного засобу АМ/3246432, що 18.04.2018 року попередній власник транспортного засобу ВАЗ 21099, державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_3 застрахував цивільно-правову відповідальність в ПрАТ «Оранта-Січ» (строк дії полісу з 27.04.2018 року до 26.04.2019 року). 

За приписами ч.ч.1,2 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статті 1231 ЦК України до спадкоємця переходить обов`язок відшкодування майнової шкоди (збитки), яка була завдана спадкодавцем. Майнова та моральна шкода, яка була завдана спадкодавцем, відшкодовується спадкоємцями у межах вартості рухомого чи нерухомого майна, яке було одержане ними у спадщину.

Нормами ч. 5 ст.1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкодавцеві з часу відкриття спадщини. 

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.24).

Шостою Запорізькою державною нотаріальною конторою відкрита спадкова справа №515/2018 після смерті ОСОБА_3 . Відповідно до змісту спадкової справи №515/2018, заведеної нотаріусом Шостої Запорізької державної нотаріальної контори, із заявою про прийняття спадщини звернулася ОСОБА_4 (а.с.23-24). 

За матеріалами справи цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу автомобіля ВАЗ 21099, державний НОМЕР_1 , 14.09.2018 року була застрахована ОСОБА_2  у ПрАТ «Страхова компанія «Юнівес», що підтверджується полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника транспортного засобу № АМ4106388 (а.с. 6).

Листом №19/03/1216 від 17.03.2019 року ПрАТ «Страхова компанія «Юнівес» відмовило ОСОБА_1 у виплаті страхового відшкодуванні, посилаючись на те, що договір страхування, оформлений полісом АМ4106388, є нікчемним згідно з п. 3 ч. 1 ст. 989 ЦК України, оскільки при укладанні зазначеного полісу власник (користувач) автомобіля не повідомив ПрАТ «Страхова компанія «Юнівес» про те, що відповідальність власника транспортного засобу вже застрахована ПрАТ «Оранта-Січ» за полісом №АМ/3246432, який був діючим на момент дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 7).

Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Договір страхування може укладатись шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва (поліса, сертифіката) (частина перша статті 981 ЦК України). 

Згідно зі ст. 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Стаття 28 цього Закону визначає, що шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Відповідно до статті 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

ПрАТ «Страхова компанія «Юнівес», заперечуючи проти позову, посилалось на те, що страхувальник зобов`язаний при укладенні договору страхування повідомити страховика про інші договори страхування, укладені щодо об`єкта, який страхується. Якщо страхувальник не повідомив страховика про те, що об`єкт уже застрахований, новий договір страхування є нікчемним. 

Статтею 204 ЦК України передбачено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним .

Згідно з абзацом першим частини другої статті 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 989 ЦК України страхувальник зобов`язаний при укладенні договору страхування повідомити страховика про інші договори страхування, укладені щодо об`єкта, який страхується. Якщо страхувальник не повідомив страховика про те, що об`єкт уже застрахований, новий договір страхування є нікчемним.

Пункт 17.1 статті 17 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачає, що при укладенні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності страхувальник зобов`язаний повідомити страховика про всі діючі договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладені з іншими страховиками, а також, за вимогою страховика, надати інформацію про всі відомі обставини, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику. 

Чинне законодавство дозволяє страхувальнику укладати декілька договорів страхування одного об`єкта з різними страховиками. У разі наявності на момент укладення договору страхування іншого чинного договору страхування того ж самого об`єкта від тих саме ризиків, страхувальник зобов`язаний повідомити про це страховика. Невиконання такого обов`язку тягне за собою нікчемність нового договору страхування.

Відповідно до пункту 14 статті 1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" особами, відповідальність яких застрахована, - є страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду. 

Пунктом 1.6. статті 1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено, що власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах.

За приписами статті 20-1 Закону у разі зміни власника забезпеченого транспортного засобу договір страхування зберігає чинність до закінчення строку його дії. У разі відчуження забезпеченого транспортного засобу права та обов`язки страхувальника переходять до особи, яка прийняла такий транспортний засіб у свою власність. 

Тобто при зміні власника забезпеченого транспортного засобу договір страхування, укладений з попереднім власником, залишається чинним для нового власника, який набуває прав та обов`язків страхувальника.

Матеріали справи не містять та позивачем не надано доказів на спростування того, що  ОСОБА_6 на момент дорожньо-транспортної пригоди був законним володільцем (користувачем) транспортного засобу ВАЗ 21099, державний номерний знак НОМЕР_1 .

При цьому у відповіді Національної поліції України Управління патрульної поліції в Запорізькій області зазначено, що учасник дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_6 має кваліфікацію - індивідуальний власник, якій має право керування транспортним засобом дорожньо-транспортної пригоди, та зазначений діючий поліс №3246432, виданий ПрАТ «Страхова компанія «Оранта-Січ» (а.с.99-104).

На час укладення ОСОБА_2 полісу № АМ4106388 від 14.09.2018 року у ПрАТ «Страхова компанія «Юнівес» транспортний засіб ВАЗ 21099, державний номерний знак НОМЕР_1 був застрахований у в ПрАТ «Оранта-Січ» (поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/3246432 від 18.04.2018 року). 

Отже, як на час укладення ОСОБА_2 полісу, так і на час настання страхового випадку, був чинним поліс ПрАТ «Оранта-Січ», про що страхувальником при укладенні нового полісу повідомлено не було. 

Такі обставини дають апеляційному суду підстави для висновку, що поліс №АМ4106388, укладений 14.09.2018 року із ПрАТ «Страхова компанія «Юнівес», у силу пункту 3 частини першої статті 989 ЦК України є нікчемним.

Таким чином, ПрАТ «Страхова компанія «Юнівес» не є відповідальною особою за відшкодування майнової шкоди, завданої автомобілю позивача внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за участю автомобіля ВАЗ 21099, державний номерний знак НОМЕР_1 , який застрахований за полісом № АЕ/4030011 від 23 травня 2015 року, чинним на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди, а саме 19 грудня 2018 року, тому відсутні правові підстави для задоволення заявлених позовних вимог до ПрАТ «Страхова компанія «Юнівес», про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Саме такий висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах зроблений колегією суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду і викладений у постанові від 21 листопада 2018 року у справі № 759/10739/16-ц,, а також у постанові Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №564/2219/16-ц.

З огляду на вищевикладене, помилковим є посилання суду першої інстанції у зазначеній справі на рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 18 листопада 2019 року у справі №337/1966/19 за позовом ОСОБА_1   до ПрАТ «Оранта-Січ», третя особа ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування, яким ОСОБА_1   відмовлено в задоволенні позову.

Частиною четвертою статті 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

За таких обставин рішення суду першої інстанції  згідно з п.2,4 ч.1 ст.376ЦПК України підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» в особі Запорізького регіонального управління Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес», третя особа: ОСОБА_2 , про стягнення страхового відшкодування.
Керуючись ст. ст. 374,376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» задовольнити.
Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21 вересня 2020 року у цій справі скасувати та прийняти нову постанову наступного змісту.
В задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» в особі Запорізького регіонального управління Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес», третя особа: ОСОБА_2 , про стягнення страхового відшкодування, відмовити.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складений 15 січня 2021 року.

Головуючий        А.В. Дашковська 

Судді:         О.М. Кримська 

       І.В. Кочеткова