ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ
«05» березня 2021 року
м. Харків
справа № 646/8862/18
провадження № 22ц/818/1846/21
Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
 
головуючого -         Бурлака І.В. (суддя-доповідач),
суддів -   Хорошевського О.М., Яцини В.Б.
учасники справи: 
позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект»,
відповідачі – ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 16 грудня 2020 року в складі судді Шелест І.М.
                            в с т а н о в и в:
У грудні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом застосування процедури продажу на користь третьої особи та просив у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 11256236000 від 22 листопада 2008 року, яка складає 52 676,49 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України станом на 01 листопада 2018 року становить 1 481 201,37 грн, а саме: заборгованість з основної суми кредиту – 35 291, 96 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України станом на 01 листопада 2018 року становить 992 368,69 грн; заборгованості за відсотками – 17 384, 53 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України станом на 01 листопада 2018 року становить 488 832, 68 грн, звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме двокімнатну ізольовану квартиру АДРЕСА_1 шляхом застосування процедури продажу на користь третьої особи за ціною, що становить 788 961,00 грн; вирішити питання щодо судових витрат.
09 грудня 2019 року та 29 липня 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» звернувся до суду з клопотаннями про зупинення провадження у справі.

Клопотання мотивовані тим, що в провадженні Червонозаводського районного суду м. Харкова перебуває цивільна справа № 646/3299/19 за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», Комунального підприємства «Регістр-Сервіс» Первомайської міської ради Харківської області, третя особа: Третя Харківська міська державна нотаріальна контора, про скасування рішення про державну реєстрацію права власності за іпотекодержателем, у якій оскаржується рішення про державну реєстрацію права власності за товариством на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , яка також є предметом спору у цій справі. Підстави оскарження є аналогічними тим, що викладені у відзиві на позовну заяву в цій справі. 

Просив зупинити провадження у даній справі до вирішення по суті спору та до набрання законної сили судовим рішенням по цивільній справі № 646/3299/19.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 16 грудня 2020 року клопотання адвоката Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» - задоволено; зупинено провадження у цивільній справі № 646/8862/18 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом застосування процедури продажу на користь третьої особи до вирішення по суті іншої цивільної справи № 646/3299/19 за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», Комунального підприємства «Регістр-Сервіс» Первомайської міської ради Харківської області про скасування рішення про державну реєстрацію права власності за іпотекодержателем.

Не погоджуючись з ухвалою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу суду – скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанцїї, ухвалюючи судове рішення, не звернув увагу на те, що після звернення до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки у цій справі позивач самостійно звернув стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядку, зареєструвавши за собою право власності на спірну квартиру. Подальший розгляд справи є зловживанням позивачем своїми правами, оскільки він тривалий час сам є власником квартири, на яку просив звернути стягнення. Розгляд справи № 646/3299/19 за його позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», Комунального підприємства «Регістр-Сервіс» Первомайської міської ради Харківської області про скасування рішення про державну реєстрацію права власності не спростовує того факту, що на даний час власником квартири є позивач, що зумовлює відсутність необхідності зупинення провадження у цій справі. Справа № 646/3299/19 перебуває на розгляді суду вже більше 15 місяців та все ще знаходиться на стадії підготовчого провадження, тому зупинення розгляду цієї справи призведе до порушення розумних строків розгляду справи.

28 січня 2021 року від представника ОСОБА_1 надійшли додаткові пояснення до апеляційної скарги, в яких він посилався на те, що ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 09 вересня 2020 року у справі № 646/3809/20 зупинялось провадження за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, до розгляду справи № 646/3299/19, як і у цій справі, та вказана ухвала скасована судом апеляційної інстанції. 

05 лютого 2021 року від Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» надійшов відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в якому він просив залишити її без задоволення, а ухвалу суду – без змін. Вказав, що у даній справі та у справі № 646/3299/19 вирішується питання про один і той же предмет іпотеки, тому цю справу об`єктивно неможливо розглянути до вирішення справи № 646/3299/19.

Частиною 13 статті 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно частини 2 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Аналізуючи наведені норми права, судова колегія вважає за необхідне розглянути справу в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно задовольнити, ухвалу суду першої інстанції – скасувати.

Ухвала суду першої інстанції мотивована необхідністю зупинення провадження у цій справі, оскільки її об`єктивно неможливо розглянути до вирішення іншої цивільної справи № 646/3299/19.

Однак, з таким висновком суду погодитись неможливо, виходячи з наступного. 

Зупинення провадження у справі – це тимчасове припинення вчинення судом процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Пунктом 6 частини 1 статті 251 ЦПК України передбачено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Визначаючи наявність підстав, передбачених статтею 251 ЦПК України, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, визначена у пункті 6 частини першої цієї статті, застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Отже, для вирішення питання про зупинення провадження у справі суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, яким чином пов`язана справа, яка розглядається іншим судом, а також, чим саме обумовлюється неможливість розгляду цієї справи. Саме по собі твердження про неможливість розгляду даної справи до розгляду іншої справи не може бути підставою для зупинення провадження у справі. Взаємопов`язаність двох справ ще не свідчить про неможливість розгляду цієї справи до прийняття рішення у іншій справі.
Відповідних висновків дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 20 червня 2019 року у справі №  910/12694/18.

Крім того, межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. 

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Як вбачається з матеріалів справи, в провадженні суду першої інстанції перебуває справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом застосування процедури продажу на користь третьої особи.

У справі, що розглядається, предметом позовних вимог є звернення стягнення на предмет іпотеки – квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 у зв`язку з виникненням заборгованості за кредитним договором від 22 листопада 2007 року між ОСОБА_1 та АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект».

Ухвалою судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 22 січня 2019 року відкрито провадження у справі.

Разом з тим, 09 квітня 2019 року товариством звернено стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядку та зареєстровано за собою право власності на вищезазначений предмет іпотеки (квартиру) на підставі договору факторингу №1 від 12 грудня 2011 року, договору відступлення права вимоги №5207-5208 від 12 грудня 2011 року, договору іпотеки №3587 від 22 листопада 2007 року, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 11 червня 2019 року № 169959569 (а. с. 165-167, том 1).

У зв`язку з чим, ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 звернулись до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», Комунального підприємства «Регістр-Сервіс» Первомайської міської ради Харківської області, третя особа: Третя Харківська міська державна нотаріальна контора, про скасування рішення про державну реєстрацію права власності за іпотекодержателем, у якій оскаржується рішення про державну реєстрацію права власності за товариством на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Вказана цивільна справа за № 646/3229/19 перебуває у провадженні Червонозаводського районного суду м. Харкова та дотепер не розглянута.

Із змісту статті 251 ЦПК України вбачається, що зупинення провадження у справі має на меті полегшити доказову діяльність осіб, які беруть участь у справі, в силу так званих преюдиціальних фактів.

При цьому, слід зазначити, що відповідно до частин 4, 5, 6 статті 82 ЦПК України тільки ті обставини, встановлені судовим рішенням у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду.

Підставою для зупинення провадження у справі є не лише існування іншої справи на розгляді в суді та припущення про те, що рішення по ній має значення для цивільної справи, що розглядається, а саме неможливість її розгляду до вирішення цієї іншої справи.

Зазначений висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 травня 2018 року у справі № 752/9802/17, провадження № 61-612св17.

Із заяви про зупинення провадження у справі не вбачається, які факти, що мають в подальшому розцінюватися як преюдиціальні, повинен встановити суд при розгляді справи № 646/3229/19 про скасування рішення про державну реєстрацію права власності за іпотекодержателем.

Матеріали даної цивільної справи дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Позивач у своєму клопотанні не вказав обставин, які б давали підстави для висновку про те, що наявність спору у справі про скасування рішення про державну реєстрацію права власності за іпотекодержателем виключає можливість на підставі наявних доказів самостійно встановити при розгляді даної справи наявність чи відсутність обставин, якими товариство обґрунтовував свої вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції також не зазначив, які саме обставини не можуть бути встановлені ним самостійно при вирішенні цієї справи, та яким чином встановлені у справі № 646/3299/19 обставини вплинуть на оцінку доказів, якими учасники справи обґрунтовують свої доводи у даній справі, виходячи з предмету та підстав заявленого позову.

Сам лише той факт, що предметом спору у цій справі та у справі № 646/3299/19 є одна й та ж квартира як предмет іпотеки, не перешкоджає розгляду даної справи та не дає підстав вважати, що її розгляд об`єктивно неможливий до вирішення справи № 646/3299/19.

З аналізу матеріалів справи слід дійти висновку, що вирішення позовних вимог у справі № 646/3299/19 не впливає на можливість розгляду даної справи.

Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції на зазначене та вимоги закону уваги не звернув, не проаналізував предмети та підстави спорів у справах, не вказав, у чому полягає пов`язаність справ, та необґрунтовано задовольнив клопотання позивача, дійшовши помилкового висновку щодо зупинення провадження справі.

Крім того, таке процесуальне рішення не відповідає принципу ефективності судового процесу, спрямованому на недопущення затягування розгляду справи.

Оскільки порушено норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду.
Пунктом 37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року визначено, що якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу суду першої інстанції, що може бути оскаржена окремо від рішення суду, з передачею справи на розгляд до суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов`язаного з розглядом відповідної апеляційної та/або касаційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами  ЦПК України.

Оскільки наразі вирішується процесуальне питання, а не розглядається справа по суті, питання щодо стягнення судових витрат за подання апеляційної скарги не вирішується.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п.6 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.379, ст. ст. 381-384, 389 ЦПК України
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 – задовольнити.
Ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 16 грудня 2020 року – скасувати. 
Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                  І.В. Бурлака

Судді                                                                 О.М. Хорошевський

В.Б. Яцина

Повний текст постанови складено 05 березня 2021 року.