Ухвала
іменем України
26 лютого 2021 року
м. Київ
справа №757/46503/20-к
провадження №51-967ск21
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянувши касаційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_4 – адвоката ОСОБА_5 на ухвалу Київського апеляційного суду від 2 лютого 2021 року,
встановив: 
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 6 листопада 2020 року частково задоволено клопотання слідчого ДБР та встановлено стороні захисту строк для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження № 62020000000000267 від 11 березня 2020 року за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 376-1, ч. 2                 ст. 28, ст. 340, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 375 КК до 7 грудня 2020 року.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 2 лютого 2021 року закрито апеляційне провадження  за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5                   в інтересах підозрюваного ОСОБА_4   на вказану ухвалу слідчого на підставі ст. 399 КПК у зв`язку з тим, що її подано на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
У касаційній скарзі захисник порушує питання про скасування ухвали апеляційного суду та призначення справи до розгляду в суді апеляційної інстанції. Вказує на те, що ухвала слідчого судді про встановлення стороні захисту строку для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження              з урахуванням висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові                 від 12 жовтня 2017 року (справа  № 757/49263/15-к) підлягає апеляційному оскарженню. 
Перевіривши доводи, наведені у касаційній скарзі та дослідивши надане до неї судове рішення, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.
Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний розгляд справи, а у визначених законом випадках – на касаційне оскарження судового рішення (п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України).
Як убачається зі змісту касаційної скарги захисника ОСОБА_5 , останній наводить доводи щодо незаконності, на його думку, вказаної ухвали слідчого судді, яка відповідно до вимог ст. 424 КПК не може бути оскаржена в касаційному порядку, а тому доводи в цій частині касаційної скарги Верховним судом не розглядаються.
Проте ухвала апеляційного суду, якою закрито апеляційне провадження  за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного                   ОСОБА_4   на вказану ухвалу слідчого судді, відповідно до  ч. 6 ст. 399 КПК є предметом касаційного розгляду.
Так, у ст. 309 КПК визначено вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування, до числа яких ухвала слідчого судді про встановлення стороні захисту строку для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження не відноситься. Оскарження таких рішень в апеляційному порядку кримінальним процесуальним законом не передбачено.
Таким чином, висновок апеляційного суду в оскаржуваній ухвалі про те, що вказана ухвала слідчого судді Печерського районного суду м. Києва                            від 6 листопада 2020 року про часткове задоволення клопотання слідчого ДБР та встановлення стороні захисту строку для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження № 62020000000000267 від 11 березня 2020 року за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 376-1, ч. 2  ст. 28, ст. 340, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 375 КК до 7 грудня 2020 року окремому оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, узгоджується з положеннями цієї норми закону. 
Таким чином, суд апеляційної інстанції, встановивши, що апеляційну скаргу подано на ухвалу слідчого судді, яка не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, і така ухвала постановлена слідчим суддею у межах його компетенції, та постановивши ухвалу про закриття апеляційного провадження відповідно до вимог ст. 399 КПК, прийняв по суті законне рішення, яке не ставить під сумнів його правильність.
Доводи касаційної скарги щодо необхідності врахування висновку Верховного Суду України, викладеним у постанові від 12 жовтня 2017 року (справа                     № 757/49263/15-к), не є обґрунтованими, оскільки в ньому йдеться про можливість оскарження в апеляційному порядку ухвал слідчих суддів, які не передбачені КПК, тоді як в цій справі слідчий суддя розглянув клопотання й ухвалив рішення відповідно до положень ч. 10 ст. 290 КПК. 
За таких обставин, підстав для задоволення касаційної скарги захисника колегія суддів не вбачає.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення касаційної скарги немає.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428, 441 КПК, Верховний Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_4 – адвоката ОСОБА_5 на ухвалу Київського апеляційного суду від 2 лютого 2021 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді :

ОСОБА_1                            ОСОБА_2                    ОСОБА_3