Справа № 128/1818/20                                                        
Провадження № 33/801/251/2021
Категорія: 156 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Шевчук Л. П.
Доповідач: Стадник І. М.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
Іменем України

12 березня 2021 року                   м. Вінниця
Суддя Вінницького апеляційного суду Стадник І.М., одержавши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького районного суду Вінницької області від 17 серпня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КпАП України, 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає в АДРЕСА_1 , 

встановив:
Постановою Вінницького районного суду Вінницької області від 17 серпня 2020 року визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КпАП України та притягнуто його до адміністративної відповідальності у виді штрафу в сумі 10 200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Не погодившись із зазначеною постановою ОСОБА_1 оскаржував її в апеляційному порядку вісім разів шляхом подання скарги у якій останній заявляв клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.
Постановами Вінницького апеляційного суду від 07 жовтня 2020 року, 02 листопада 2020 року, 18 листопада 2020 року, 30 листопада 2020 року, 17 грудня 2020 року, 12 січня 2021 року в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Вінницького районного суду Вінницької області від 17 серпня 2020 року відмовлено, а скаргу повернено особі, що її подала. Постановами Вінницького апеляційного суду від 11 лютого 2021 року та від 24 лютого 2021 року апеляційна скарга поверталась скаржнику з тих підстав, що була вже предметом оскарження і клопотання про поновлення строку вже вирішувалось апеляційною інстанцією.
09 березня 2021 року, в порушення вимог частини 3 статті 294 КпАП України, ОСОБА_1 вдев`яте подав апеляційну скаргу, у якій просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови Вінницького районного суду від 17 серпня 2020 року та скасувати її за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення. 
Вивчивши апеляційну скаргу і матеріали адміністративної справи, приходжу до висновку про повернення апеляційної скарги особі, яка її подала, з таких підстав.
Однією із основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення - п. 9 частини 2 статті 129 Конституції України.
Згідно з частиною 2 статті 7 КпАП України провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. 
Частиною 2 статті 294 КпАП України встановлено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Частиною ж 10 цієї статті передбачено, що постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Таким чином, законодавець пов`язує початок відліку строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції з моментом її винесення, а не з моментом отримання її копії.
Днем винесення оскаржуваної постанови є 17 серпня 2020 року, а відповідно останнім днем для подачі апеляційної скарги у даній справі, є 27 серпня 2020 року.
Як встановлено по справі, оскаржувана ОСОБА_1 постанова Вінницького районного суду від 17 серпня 2020 року вісім разів була предметом апеляційного перегляду за його апеляційними скаргами, за результатами якого в поновленні строку апеляційного скарження було відмовлено.
Тобто, ОСОБА_1 подана апеляційна скарга від 09 березня 2021 року на судове рішення, яке вже було предметом оскарження в апеляційному порядку, та з цього приводу апеляційним судом вже приймалось відповідне рішення.
Суд вважав недоведеними доводи заявника про пропуск строку на апеляційне оскарження постанови суду з поважних причин. При цьому судом апеляційної інстанції надано оцінку доводам скарги про те, що ОСОБА_1 був присутній в судовому засіданні під час розгляду щодо нього справи про адміністративне правопорушення судом першої інстанції. 
Статтею 294 КпАП України повторний перегляд судом апеляційної інстанції постанов судді у справах про адміністративні правопорушення не передбачений.
А тому подана апеляційна скарга підлягає поверненню апелянту.
Апеляційний суд наголошує, що перегляд судового рішення, яке набрало законної сили за скаргою, поданою через два місяці після того, як апеляційний суд вже вдруге відмовив в поновленні десятиденного строку на її подання у зв`язку з відсутністю поважних причин для цього, безумовно порушуватиме принцип юридичної визначеності, що є одним із суттєвих принципів верховенства права. В основі принципу юридичної визначеності лежить відоме з римського прав положення res judicata (літ. «вирішена справа»), відповідно до якого остаточне рішення правомочного суду, яке вступило в силу, є обов`язковим для сторін і не може переглядатися. Іншими словами, цей принцип гарантує остаточність рішень («що вирішено – вирішено і не має переглядатися до безмежності»).
Крім того, судом апеляційної інстанції встановлено, що апеляційна скарга не підписана особою, яка її подає – ОСОБА_1 , а відтак не може бути предметом розгляду суддею апеляційного суду та підлягає поверненню особі, що її подала.
Керуючись частинами 2, 10 статті 294 КпАП України, - 

постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького районного суду Вінницької області від 17 серпня 2020 року повернути особі, яка її подала.
Постанова судді апеляційного суду остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                        І.М. Стадник